Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 643/12050/16-ц

провадження № 61-7990ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Лесько А. О., СімоненкоВ. М.,

розглянув касаційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 березня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державних виконавців територіального управління юстиції в Харківській області про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державних виконавців Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області (далі - Московський ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року скаргу задоволено, визнано неправомірними дії державних виконавців Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області щодо виконання виконавчого листа № 643/12050/16-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова 19 березня 2018 року.

Зобов'язано державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області направити копії постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 643/12050/16-ц, виданого Московським районним судом м. Харкова 19 березня 2018 року, від 22 березня 2018 року та копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 06 червня 2018 року.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 березня 2019 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у квітні 2019 року, Московський ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 березня 2019 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обгрунтовано виходив з того, що державний виконавець порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), оскільки відкриваючи виконавче провадження, не направив вчасно копію постанови боржникові, що позбавляє останнього права реалізувати свої обов'язки, передбачені законом.

Так, 19 березня 2018 року Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1 117,80 грн і на користь ОСОБА_5 - 1 229,58 грн у справі № 643/12050/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди.

22 березня 2018 року постановою державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області відкрито виконавче провадження за цим виконавчим листом.

Постановою державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області від 06 червня 2018 року звернуто стягнення на доходи ОСОБА_4

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 18 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п'ятої статті 26 Закону (в редакції, чинній на час винесення постанови державного виконавця від 22 березня 2018 року) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону (в редакції, чинній на час винесення постанови державного виконавця від 22 березня 2018 року) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Матеріали справи свідчать про те, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 березня 2018 року та копія постанови від 06 червня 2018 року на адресу боржника ОСОБА_4 направлені лише 10 серпня 2018 року.

Доводи касаційної скарги про те, що боржник був обізнаний щодо виконавчого провадження та отримав постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, є безпідставними та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Посилання в касаційній скарзі на те, що скарга на дії державних виконавців подана скаржником після закінчення процесуальних строків, встановлених статтею 385 ЦПК України не приймаються судом до уваги, оскільки важливою ознакою для застосування вказаної норми права є момент коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення її прав, а, як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 на час подання скарги до суду копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 березня 2018 року та копії постанови від 06 червня 2018 року не отримував.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а також рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не буде мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначено.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державних виконавців територіального управління юстиції в Харківській області про визнання дій неправомірними, за касаційною скаргоюМосковського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 березня 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А. О.Лесько

В. М.Сімоненко