ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/2198/18
Провадження № 22-ц/4820/1262/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю: позивача, його представника, представника відповідача
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №683/2198/18 за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року в складі судді Цішковського В.А. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та поновлення на квартирному обліку.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просив, скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом №38 від 13 квітня 2018 року в частині зняття його разом із членами сім`ї у складі чотирьох осіб, з квартирного обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень у в/ч НОМЕР_1 , а також зобов`язати житлову комісію в/ч НОМЕР_1 поновити його разом із членами сім`ї у складі чотирьох осіб на квартирному обліку.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 29.08.2017р. №22-РС, його звільнено з військової служби у запас на підставі п. «а» ч.6 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із закінченням строку контракту. На момент звільнення, його вислуга років у Збройних Силах України становила 26 років.
На підставі рапорту ОСОБА_1 , його було прийнято на квартирний облік у в/ч НОМЕР_1 як безквартирного зі складом сім`ї 4 особи, в тому числі він, з 09.03.1999 р., що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 23.08.18 р.
Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 13 квітня 2018 року, яке оформлено протоколом №38, його разом із членами сім`ї було знято з квартирного обліку з посиланням на те, що підстава його звільнення з військової служби у запас не дає йому права перебувати на квартирній черзі при в/ч НОМЕР_1 .
Позивач вважав, що зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку незаконним, таким, що порушує їх конституційні права, та зазначав, що разом із членами сім`ї у 1999 році був правомірно зарахований на квартирний облік, а тому зняття їх з цього обліку суперечить Конституції України та Житловому кодексу України.
Крім того на думку позивача, оскільки його вислуга на військовій службі становить 26 років, тобто більше 20 років, тому він має право на одержання житла для постійного проживання згідно норм встановлених законодавством з розрахунку на кожного члена сім`ї та повинен перебувати на квартирному обліку.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року позов задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом №38 від 13 квітня 2018 року в частині зняття ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи, в тому числі він, з квартирного обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у Військовій частині НОМЕР_1 .
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи на квартирному обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду при Військовій частині НОМЕР_1 - з 09.03.1999 року.
Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.
Військова частина НОМЕР_1 не погодилася з таким рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, в якій посилається, що воно є незаконним та необґрунтованим. Судом не прийнято до уваги, що старший сержант ОСОБА_1 звільнений наказом командира в/ч НОМЕР_2 (по особовому складу) №22-РС від 29 серпня 17 року в запас, у зв`язку із закінченням строку контракту, а 31 серпня 2017 року наказом № 54 він виключений зі списків особового складу. Апелянт вказує, що відповідно до п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що звільнені з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також в зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, отже за нормами цієї статті встановлено вичерпний перелік підстав для залишення військовослужбовців на квартирному обліку у разі звільнення. Оскільки ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, тому ця підстава звільнення позбавляє його права залишатися на квартирному обліку.
Тому, з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просила, скасувати рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1993 року по 31 серпня 2017 року проходив військову службу в Збройних Силах України за контрактом.
З 09.03.1999 року ОСОБА_1 було прийнято на квартирний облік у в/ч НОМЕР_1 як безквартирного зі складом сім`ї 4 особи.
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 29.08.2017року №22-РС, старшого сержанта ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас на підставі п. «а» ч.6 ст.26 ЗУ «Про військовий обовязок і військову службу» у зв`язку із закінченням строку контракту.
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 31.08.2017 року № 54, старшого сержанта ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу частини.
На момент звільнення ОСОБА_1 його вислуга років у Збройних Силах України становила 26 років, він перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України у Хмельницькій області і отримує пенсію за вислугу років.
Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 13 квітня 2018 року, яке оформлено протоколом №38, ОСОБА_2 разом із членами сім`ї було знято з квартирного обліку в зв`язку зі звільненням з військової служби з підстав не зазначених в абзаці першому пункту 2.16 наказу міністра Оборони України № 7378 від 30.11.2011 року.
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Нормами ст. 37 Житлового кодексу передбачено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст.38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
Відповідно до ст. 40 Житлового кодекс громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов поряд з іншим і у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.
П. 10 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470, які є чинними, встановлено, що громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації.
Крім того, п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
П. 30 Порядку визначено вичерпний перелік підстав зняття військовослужбовців з обліку, а саме: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.
Системний аналіз зазначених норм Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Житлового кодексу, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР свідчить про те, що військовослужбовці, які звільнились з військової служби та мають право на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та члени їх сімей мають право на отримання житла і після звільнення з військової служби, залишення на обліку до отримання ними житла за останнім місцем проходження військової служби, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року

ОСОБА_2 має вислугу на військовій службі 26 років, що дає йому право на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України у Хмельницькій області і отримує пенсію за вислугу років, під час проходження військової служби до звільнення перебував на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 з 09.03.1999 року по 13.04.2018 року зі складом сім`ї 4 особи, що дає йому право на залишення на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 , після звільнення з військової служби.
В той же час п. п. 2.16, 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України від 30.11.2011 № 737, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби.
Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) поряд з іншим у разі звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу.
Однак проаналізувавши дані норми нормативного правового акту наказу Міністра Оборони України слід дій висновку, що вказані норми наказу Міністра Оборони України від 30.11.2011 № 737 суперечать положенням Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Житлового кодексу, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 1081 від 03 серпня 2006 року в редакції, чинною на час виникнення спірних правовідносин, нормативним акта виданим на виконання даних норм Закону (Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР), які мають вищу юридичну силу, ніж наказ Міністра Оборони України, а тому вказані положення Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями не підлягають застосуванню при вирішенні даного спору та житловою комісією при прийнятті рішення щодо перебування на квартирному обліку позивача.
При цьому слід звернути увагу, що на відміну від норм Кодексу Законів про працю, де передбачено звільнення особи з роботи в зв`язку з виходом на пенсію, нормами ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в редакції на час звільнення позивача з військової служби, якою визначено виключні підстави звільнення військовослужбовців, які проходить військову службу за контрактом, з військової служби, такої підстави звільнення не передбачено.
В той же час ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсія за даним законом за вислугу років призначається військовослужбовцям військової служби за контрактом незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше, незалежно від причин звільнення, крім звільнення з військової служби у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та членам їх сімей, яким пенсія призначається на підставах, установлених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
ОСОБА_2 має вислугу на військовій службі 26 років, в серпні 2017 року звільнений з військової служби по закінченню строку дії контракту, що дає йому право на пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України у Хмельницькій області і отримує пенсію за вислугу років, під час проходження військової служби до звільнення перебував на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у Військовій частині НОМЕР_1 з 09.03.1999 року по 13.04.2018 року зі складом сім`ї 4 особи, що дає йому право на залишення на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 після звільнення з військової служби.
За таких обставин висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними та обґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги, що судом не прийнято до уваги, що позивач звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, а тому ця підстава звільнення позбавляє його права залишатися на квартирному обліку слід відхилити, оскільки такі доводи апелянта спростовуються вищенаведеними норами житлового і військового законодавства.
Аналіз з яких підстав апеляційний суд не приймає до уваги такі доводи апелянта наведено в мотивувальній частині постанови апеляційного суду, в якій обґрунтовуються висновки суду щодо правомірності задоволення позовних вимог.
Також на заслуговують на увагу посилання апелянта на постанови Верховного Суду по цивільним справам № 752/5881/15-ц від 6 червня 2018 року та № 359/9161/16-ц від 4 червня 2018 року, так у даних цивільних справах розглядались спори по обставинам відмінним від обставин у даній цивільній справі, а саме у даних цивільних справах з позовами звертались колишні військовослужбовці, які мали вислугу років на військовій службі менше 20 років, а отже правовідносини у цих цивільних справах не є подібними з правовідносинами у даній цивільній справі.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 27 червня 2019 року.

Судді А.М.Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова