Гусятинський районний суд Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 596/183/19

Провадження № 2/596/196/2019

"23" квітня 2019 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі судового засідання Кузик М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить збільшити розмір аліментів на утримання її малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання їх дочки в розмірі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що з 01.05.2005 року по 06.10.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу в них 14.06.2006 року народилась дочка ОСОБА_3. Рішенням Бучацького районного суду від 07.11.2012 року було присуджено стягнення в її користь аліменти на утримання їх спільної дочки в розмірі 400 грн. На даний час розмір цих аліментів є непомірно низьким і не дає їй можливості самостійно утримувати та задовольняти потреби для розвитку дитини. З часу присудження аліментів значно збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей такого віку, а в її випадку він не може бути меншим 1013,5 грн. Відповідач на даний час постійно їздить на заробітки, але доходи в нього не офіційні. Відповідач додаткових коштів на утримання дитини не надає.

07.03.2019 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він визнає позов частково і погоджується щоб розмір аліментів був збільшений до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві не вказано жодного факту зміни його матеріального стану чи матеріального стану позивачки, поліпшення, або погіршення стану кого-небудь з них, а тому вимоги позивача про збільшення розміру аліментів є без безпідставними та необґрунтованими. Витрати на лікування, відносяться до додаткових витрат на дитину і не мають відношення до розміру аліментів. В нього є нерегулярний мінливих дохід.

07.03.2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, згідно якої просить не враховувати відзив відповідача на позовну заяву та стягнути збільшений розмір аліментів у повному обсязі. Відповідач з 2012 року платив мізерний розмір аліментів в сумі 400 грн. щомісячно, в той час, коли життя в країні неодноразово дорожчало і відповідно ціни росли вгору. Дитина росте і розвивається без участі батька. Відповідач здоровий і маючи єдину малолітню дочку, теж має обовязок її утримувати і це не стосується лише матері. Аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно не дають можливості для гармонійного розвитку дитини, оскільки ці кошти можуть бути витрачені на додаткові заняття та кишенькові кошти до школи, не говорячи вже про одяг, їжу, фрукти та овочі для дитини. Відповідач не є у важкому матеріальному становищі, адже їздить на заробітки закордон і має немалу заробітну плату.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник позивача-адвокат ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові та у відповіді на відзив.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 23.04.2019 року надійшло до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та у відсутності відповідача. Позов просить задоволити частково, збільшити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1500 грн.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-ИД № 107179 від 30.10.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області (а.с.6).

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 06.10.2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с.7).

ОСОБА_7 10.02.2012 року після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 присвоєно прізвище «Ольховецька», що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 084417 від 10.02.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області (а.с.9).

Судом встановлено, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області 07.11.2012 року в справі № 1903/2276/2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Згідно довідки Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 86/3/2.19.д від 22.01.2019 року ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 та до складу її сімї входять: її чоловік ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_6 (а.с.5).

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші 5особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст. 183 Сімейного кодексу якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що з часу присудження аліментів з 2012 року, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Окрім того, законом збільшений мінімальний розмір аліментів, якій не може становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У звязку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів 400,00 грн. щомісячно не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився.

З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, який сплачує за попереднім рішенням суду ОСОБА_2 не забезпечує дитині встановлений законом прожитковий мінімум, матеріальний стан одержувача аліментів погіршився, суд дійшов висновку, що позов про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітної дитини слід задовольнити частково.

Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. на дитину щомісячно не представлено, а судом не здобуто.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дитини в розмірі по 2000 грн. щомісячно на дитину не ґрунтуються на матеріалах справи.

З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню до 1500 гривень щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обовязку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дитини.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 82, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НЮ 273729, РНОКПП НОМЕР_1, жительки с. Верхівці, Гусятинського району, Тернопільської області) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії МС 199381 РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 листопада 2012 року, стягнувши з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії МС 199381 РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НЮ 273729, РНОКПП НОМЕР_1, жительки с. Верхівці, Гусятинського району, Тернопільської області) аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п»ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (одержувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; номер рахунку: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду виготовлено 26 квітня 2019 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик