ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4108/19 Справа № 214/5306/17 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони

позивач: Дочірнє підприємство «Криворізька автобаза №16» ВАТ «Криворіжбудтранс»

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Дочірного підприємства «Криворізька автобаза №16» ВАТ «Криворіжбудтранс» на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року, яка постановлено суддею Черновою Н.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року позовну заяву Дочірного підприємства «Криворізька автобаза №16» ВАТ «Криворіжбудтранс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання недійсним договір дарування від 08 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що ухвала суду від 27 грудня 2018 року не відповідає предмету розгляду, оскільки заява про забезпечення позову була розглянута судом 16 лютого 2018 року, а предметом розгляду є вимоги позивача про визнання недійсним договорів дарування від 08.10.2014 року.

Також звертає увагу на те, що 18.09.2017 року до суду було подане клопотання про витребування доказів від нотаріуса, яке до теперішнього часу не розглянуте.

Крім того вважає, що суд своїми діями, а саме недотриманням вимог ст. ст. 191, 196, 197, 199 ЦПК України затягував розгляд справи по суті.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати ухвалу суду, представника відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_5, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з'явились в судове засідання.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливістю звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

У відповідності до положень ст. 257 ЦПК України, суд залишає заяву без розгляду у випадку, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення залу судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

При цьому, ч. 1 ст. 217 ЦПК України визначено, що головуючий відкриває судове засідання і оголошує, яка справа розглядатиметься, у призначений для розгляду справи час.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час.

Як вбачається з матеріалів справи, справа за позовом Дочірного підприємства «Криворізька автобаза №16» ВАТ «Криворіжбудтранс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування від 08 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначалась до судового розгляду неодноразово, зокрема, на 25.03.2018 року, 17.04.2018 року, 23.05.2018 року, 25.07.2018 року, 12.09.2018 року, 03.10.2018 року, 26.11.2018 року та 27.12.2018 року.

Однак, матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів повторної неявки позивача до суду, натомість із матеріалів справи вбачається, що позивач 26.11.2018 року була присутня в судовому засіданні, що підтверджується протоколом судового засідання. 27.12.2018 року позивач не зявилася у судове засідання у звязку з підготовкою звітів до кінця року, про що було повідомлено суд 26.11.2018 року у судовому засіданні.

Отже, оскільки матеріали справи не містять належних доказів повторної неявки позивача у судове засідання, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, залишив позовну заяву позивача без розгляду без достатніх правових підстав на це, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом ( ст. 8 Закону України « Про судоустрій і статус суддів».)

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивачем 18.09.2017 року до суду було подане клопотання про витребування доказів від нотаріуса, яке не було вирішено до теперішнього часу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 3 статті 84 ЦПК у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребує відповідні докази.

Проте матеріали справи не містять даних про те, що судом першої інстанції були здійснені процесуальні дії щодо розгляду даного клопотання.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача про те, що ухвала суду про залишення позову без розгляду від 27 грудня 2018 року не відповідає предмету розгляду, оскільки як вбачається з матеріалів справи судом допущена описка в резолютивній та мотивувальній частині ухвали суду від 27 грудня 2018 року, яка усувається судом відповідно до ст. 269 ЦПК України і не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залишив позов без розгляду в порушення вимог ст. 257 ЦПК України, не перевірив належним чином обставини справи та зважаючи на тривалий розгляд справи, кількість проведених судових засідань, не з'ясував чи не порушується право позивача на вирішення спору судом, упродовж розумного строку, тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірного підприємства «Криворізька автобаза №16» ВАТ «Криворіжбудтранс» - задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року скасувати.

Цивільну справу за позовом Дочірного підприємства «Криворізька автобаза №16» ВАТ «Криворіжбудтранс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання недійсним договіру дарування від 08 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направити до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: