Справа № 506/96/19
Провадження № 2/517/133/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ майна, яке знаходиться у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якому просить визнати за позивачем, право індивідуальної приватної власності на автомобіль марки САЗ-3507, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номер шасі (рами) НОМЕР_3 , тип ТЗ - самоскид з одночасним припиненням права спільної часткової власності на нього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області визнано право спільної часткової власності на частку майна КСП «Кірова» (правонаступник СВК «Кірова»), а саме: автомобіль САЗ-3507 за позивачем та відповідачами з визначенням часток кожного у наступних розмірах: ОСОБА_4. - 2% вартості на день ухвалення рішення 100 грн., ОСОБА_1 . - 15,42 % вартістю 771 грн., ОСОБА_2 . - 74,54% вартістю 402 грн., ОСОБА_3 . - 8,04% вартістю 402 грн. Загальна вартість транспортного засобу складає 5 000 грн.

За час перебування транспортного засобу у спільній власності позивач та відповідачі дійшли висновку про труднощі та незручності користування спільним майном та вирішили, що індивідуальне право власності на нього набуде позивач і сплатить відповідачам грошову компенсацію. В подальшому позивач сплатив відповідачам готівкою попередні обумовлені між сторонами грошові суми.

За таких обставин, у позивача відсутні умови для визнання за ним права індивідуальної приватної власності на спірний автомобіль, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд визнати за ним право власності на спірний автомобіль з одночасним припиненням права спільної часткової власності відповідачів на даний автомобіль.

Представник позивача, адвокат Івасишин В.П. у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають у повному обсязі і не заперечують проти їх задоволення, просять суд розглядати справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 14 квітня 2014 року визнано право власності на частку майна КСП «Кірова» (правонаступник СВК «Кірова»), а саме: автомобіль САЗ-3507, державний номер НОМЕР_1, 1984 року випуску, синього кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер шасі (рами) № НОМЕР_3 , тип ТЗ - самоскид, вартістю 5000 грн., за ОСОБА_4 , частка якої в спільній власності складає 2%, вартістю 100 грн., ОСОБА_1 , частка якого в спільній власності складає 15,42 % вартістю 771 грн., ОСОБА_2 , частка якого в спільній власності складає 74,54%, вартістю 3727 грн., ОСОБА_3 , частка якого в спільній власності складає 8,04 %, вартістю 402 грн. (а.с. 12-18).

Позивач зазначає, що за час перебування транспортного засобу у спільній власності сторони дійшли висновку про труднощі та незручності користування спільним майном. Нерівність часток кожного, періодично створює ситуації, які призводять до конфліктів інтересів. При обговорені проблеми між сторонами була досягнута попередня домовленість про поділ рухомого майна, яке неможливо поділити в натурі, у визначений всіма власниками спосіб, тому індивідуальне право власності на нього набуває позивач по справі та сплачує відповідачам грошову компенсацію за їхні частки в розмірах обумовленої з кожним, вартості даних часток із припиненням їх права на загальну часткову власність.

На виконання даної домовленості 20.02.2018 року позивач сплатив відповідачам готівкою попередньо обумовлені між ними грошові суми: ОСОБА_4 - 560 грн., ОСОБА_2 . - 20 871 грн., ОСОБА_3 . - 2 251 грн., що підтверджується розписками написаними відповідачами власноруч, наявними в матеріалах справи (а.с. 19-21).

Ринкова вартість (без ПДВ) об`єкту оцінки колісного транспортного засобу - вантажного самоскиду САЗ 3507, 1984 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, об`єм двигуна 4250 куб.см., що належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі рішення Красноокнянського районного суду Одеської області станом на 13.02.2018 року складала 28 000 грн., що підтверджується звітом про оціночну (ринкову) вартість від 13.02.2018 року (а.с. 23-37).

Також зазначає, що позивач сплатив грошову компенсацію відповідачам за їхні частки в розмірах обумовленої з кожним вартості цих часток та являється одноособовим власником спірного транспортного засобу, проте відповідачі не згодні з цим і не бажають припинити право спільної часткової власності на спірний автомобіль ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Тому позивач вважає, що у нього відсутні умови для визнання за ним права індивідуальної приватної власності на спірний автомобіль та вимушений звернутися до суду з даним позовом і просити суд визнати за ним право власності на спірний автомобіль з одночасним припиненням права спільної часткової власності на нього відповідачів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Разом з тим, позивачем не надано до суду інформації щодо місця знаходження автомобіляСАЗ 3507, також відсутні докази щодо звернення позивача до пайщиків на передачу йому даного автомобіля, відсутній акт прийому передачі даного транспортного засобу. Позивач не надав жодного доказу того, що він звертався та подавав відповідні документи, у відповідності до вимог законодавства до відповідних органів для проведення державної реєстрації права на транспортний засіб та йому було відмовлено.

Як передбачено статтею 392 ЦПК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, за змістом зазначених норм вбачається, що порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів, вбачається, що між позивачем та зазначеними ним відповідачами фактично не існувало спору про право власності на автомобіль, який зазначено в позовній заяві позивачем і на який він просить визнати за ним право власності та за який позивач сплатив відповідачам грошові кошти, що підтверджується розписками від 20.02.2018 року написаними відповідачами власноруч.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що після отримання автомашини на підставі рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 14 квітня 2014 року, останній не звертався до відповідних установ та організацій по питанню проведення реєстраційних операцій транспортних засобів на нового власника та не надав суду доказів звернення та подачі відповідних документів, у відповідності до вимог законодавства, для проведення державної реєстрації права на дане майно, що йому та відповідачам було виділене.

З вищевикладеного вбачається, що зазначені позивачем в позовній заяві відповідачі не оскаржують право позивача на виділене їм згідно рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 14 квітня 2014 року майно на яке він просить визнати за ним право індивідуальної приватної власності, а саме на автомобіль САЗ-3507.

Суд вважає, що втрата можливості в реєстрації в оформленні права власності на транспортний засіб, у зв`язку з тим що позивач не звернувся для такої реєстрації та ненаданням ним необхідних документів для оформлення такого права не є оспорюванням права. Не можна вважати обставиною, що свідчила б про наявність у позивача підстав для звернення до суду з позовом згідно зі статтею 392 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ майна, яке знаходиться у спільній частковій власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2019 року.

Суддя: