ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9359/18

Головуючий у першій інстанції - Литвиненко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/358/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

секретар: Поклад Д.В.

сторони:

позивач публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни на заочне рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Литвиненко І.В. від 13 грудня 2018 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення 17 грудня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної М.А. звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вимоги заявленого позову публічне акціонерне товариство комерційний банк "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної М.А. обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору №03/1 від 13.06.2013 року, ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком з лімітом кредитування в сумі 30 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% на місяць, із датою погашення не пізніше 11.06.2015 року. Позивач вказував, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови укладеного із позивачем договору, внаслідок чого станом на 01.08.2018 року утворилась заборгованість за вказаним договором, яка з врахуванням стягнутої рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.10.2014 року суми боргу в розмірі 37 209 грн. 04 коп., становить 359 540 грн. 20 коп. та складається із наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 88 185 грн. 77 коп.; заборгованість за процентами за кредитом - 148 581 грн. 06 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 35 692 грн. 10 коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 34 015 грн. 86 коп.; інфляційні втрати від прострочення повернення кредитної заборгованості - 42 428 грн. 69 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту (стаття 625 ЦК України) - 10 636 грн. 72 коп. Вказану суму заборгованості у розмірі 359 540 грн. 20 коп. позивач просив стягнути на свою користь із відповідача.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 13.12.2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної М.А. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної М.А. просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від13.12.2018 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної М.А. в доводах апеляційної скарги не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо припинення права кредитора нараховувати передбачені договором проценти у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 статті 1050 ЦК України, тобто, з моменту звернення до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості. При цьому доводи апеляційної скарги зазначають, що з врахуванням положень статті 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з 19.06.2016 року по 14.07.2016 року відповідачу нараховувались відсотки за кредитом у розмірі 3,5% на місяць, а починаючи з 15.07.2016 року нараховуються не проценти за користування кредитом, а плата за супроводження надлімітної заборгованості у розмірі 5% на місяць від суми надлімітної заборгованості, яка утримується шляхом договірного списання з карткового рахунку позичальника. За даних обставин доводи апеляційної скарги вказують, що відповідачем не повернуто надлімітну заборгованість, тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні заборгованості у розмірі 148 581 грн. 06 коп. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення заборгованості за кредитом, вказавши, сума заборгованості за кредитом є фактично відсотками, нарахованими після постановлення рішення суду від 30.10.2014 року. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що заборгованість по кредиту утворилась в результаті договірного списання коштів з рахунку відповідача для погашення заборгованості по відсотках та плати за супроводження надлімітної заборгованості, таке списання здійснювалось на підставі п.7.1. укладеного між сторонами даного спору договору від 13.06.2013 року, тому списані кошти є позикою. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та інфляційних витрат від прострочення повернення кредитної заборгованості. Доводи апеляційної скарги зазначають, що виходячи з того, що сума у розмірі 118 185 грн. 77 коп. є заборгованістю за кредитом, яка вчасно відповідачем не була сплачена, то позивачем правомірно нараховано 3% річних та інфляційні витрати на суму простроченої заборгованості за кредитом.

В судове засідання апеляційного суду позивач, відповідач, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.185,186,190), не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до приписів ч.5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За таких обставин, датою ухвалення даної постанови є 01.07.2019 року.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №750/6921/14, провадження №2/750/2228/14 за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_1 , приватного підприємства ''Фавориттранс'' про стягнення заборгованості за кредитним договором, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Хрещатик" та відповідачем ОСОБА_1 13.06.2013 року було укладено договір №03/1 про відкриття кредитної лінії, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком з лімітом кредитування в сумі 30 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% на місяць із датою погашення не пізніше 11.06.2015 року (а.с.7-8).

Як вбачається із вимоги про усунення порушень від 29.08.2018 року №3/3722 (а.с.9), уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіною М.А. на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про усунення порушень, в якій сповіщалось про необхідність добровільно усунути порушення кредитного договору від 13.06.2013 року та погасити наявну заборгованість станом на 01.08.2018 року в гривневому еквіваленті в сумі 389 540 грн. 20 коп.

У позовній заяві, з якою публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної М.А. звернулось до суду першої інстанції у вересні 2018 року (а.с.1-3), позивач вказував, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови укладеного із позивачем договору, внаслідок чого станом на 01.08.2018 року утворилась заборгованість за вказаним договором, яка з врахуванням стягнутої рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.10.2014 року суми боргу в розмірі 37 209 грн. 04 коп., становить 359 540 грн. 20 коп. та складається із наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 88 185 грн. 77 коп.; заборгованість за процентами за кредитом - 148 581 грн. 06 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 35 692 грн. 10 коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 34 015 грн. 86 коп.; інфляційні втрати від прострочення повернення кредитної заборгованості - 42 428 грн. 69 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту (стаття 625 ЦК України) - 10 636 грн. 72 коп. Вказану суму заборгованості у розмірі 359 540 грн. 20 коп. позивач просив стягнути на свою користь із відповідача.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції з врахуванням фактичних обставин справи та норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, зазначив у оскаржуваному заочному рішенні, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи, і за даних обставин у їх задоволенні необхідно відмовити.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вказаного висновку оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи та нормам права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду першої інстанції від 13.12.2018 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що з 19.06.2016 року по 14.07.2016 року відповідачу нараховувались відсотки за кредитом у розмірі 3,5 % на місяць, а починаючи з 15.07.2016 року нараховуються не проценти за користування кредитом, а плата за супроводження надлімітної заборгованості у розмірі 5% на місяць від суми надлімітної заборгованості, яка утримується шляхом договірного списання з карткового рахунку позичальника. За даних обставин доводи апеляційної скарги вказують, що відповідачем не повернуто надлімітну заборгованість, тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні заборгованості у розмірі 148 581 грн. 06 коп. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення заборгованості за кредитом, вказавши, сума заборгованості за кредитом є фактично відсотками, нарахованими після постановлення рішення суду від 30.10.2014 року. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що заборгованість по кредиту утворилась в результаті договірного списання коштів з рахунку відповідача для погашення заборгованості по відсотках та плати за супроводження надлімітної заборгованості, таке списання здійснювалось на підставі п.7.1. укладеного між сторонами даного спору договору від 13.06.2013 року, тому списані кошти є позикою. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та інфляційних витрат від прострочення повернення кредитної заборгованості. Доводи апеляційної скарги зазначають, що виходячи з того, що сума у розмірі 118 185 грн. 77 коп. є заборгованістю за кредитом, яка вчасно відповідачем не була сплачена, то позивачем правомірно нараховано 3% річних та інфляційні витрати на суму простроченої заборгованості за кредитом.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування заочного рішення суду першої інстанції від 13.12.2018 року, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №750/6921/14, провадження №2/750/2228/14 за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до ОСОБА_1 , приватного підприємства ''Фавориттранс'' про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була досліджена судом першої інстанції та апеляційним судом, 21.05.2014 року публічним акціонерним товариством ''Комерційний банк ''Хрещатик'' ОСОБА_1 було направлено претензію про порушення зобов`язань за кредитним договором (а.с.4 вказаної цивільної справи №750/6921/14, провадження №2/750/2228/14). Згідно даної претензії, від ОСОБА_1 вимагалось здійснити повне погашення боргу, при цьому було зазначено, що у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 13.06.2013 року у встановлений термін, банк буде вправі звернутись до суду за захистом порушених прав. В подальшому, 10.07.2014 року публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-5 цивільної справи №750/6921/14, провадження №2/750/2228/14), посилаючись в позовній заяві на пункт 4.3.4. укладеного між сторонами спору договору, відповідно до якого у випадку прострочення повернення сплати кредиту та сплати відсотків за користування ним, а також у випадку обліку понад 30 календарних днів надлімітної суми заборгованості за картковим рахунком позичальника, яка виникає при використанні понад витратного ліміту за картковим рахунком, термін погашення кредитної заборгованості вважається таким, що настав. Також у даній позовній заяві вказано про те, що банк набув право на дострокове повернення суми кредиту та всіх нарахованих відсотків за користування кредитом (а.с.4, абзац 2, цивільної справи №750/6921/14, провадження №2/750/2228/14).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.10.2014 року позов публічного акціонерного товариства ''Комерційний банк ''Хрещатик'' до ОСОБА_1 , приватного підприємства ''Фавориттранс'' про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Судом стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , приватного підприємства ''Фавориттранс'' на користь публічного акціонерного товариства ''Комерційний банк ''Хрещатик'' заборгованість за договором №03/1 про відкриття кредитної лінії від 13.06.2013 року в сумі 30 000 грн., заборгованість за відсотками в сумі 7 209,04 грн., а всього 37 209 грн. 04 коп. (а.с.181-182).

У вересні 2018 року публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної М.А. звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 359 540 грн. 20 коп. (а.с.1-3).

Суд першої інстанції з посиланням на фактичні обставини справи та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, зазначив у оскаржуваному заочному рішенні від 13.12.2018 року, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

За даних обставин, з врахуванням заочного рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.10.2014 року, яким позов публічного акціонерного товариства ''Комерційний банк ''Хрещатик'' до ОСОБА_1 , приватного підприємства ''Фавориттранс'' про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено (а.с.181-182), строку дії договору від 13.06.2013 року №03/1 про відкриття кредитної лінії - 11.06.2015 року, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 359 540 грн. 20 коп., яка складається, як зазначено у позовній заяві, із наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 88 185 грн. 77 коп.; заборгованість за процентами за кредитом - 148 581 грн. 06 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 35 692 грн. 10 коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 34 015 грн. 86 коп.; інфляційні втрати від прострочення повернення кредитної заборгованості - 42 428 грн. 69 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту (стаття 625 ЦК України) - 10 636 грн. 72 коп.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №03/1 від 13.06.2013 року (а.с.5-6), суд першої інстанції у оскаржуваному заочному рішенні від 13.12.2018 року прийшов до висновку, що інфляційні втрати від прострочення повернення кредитної заборгованості та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту (стаття 625 ЦК України) розраховані на суму заборгованості 118 185 грн. 77 коп., яку позивач вважає заборгованістю за кредитом. Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості та виписок по рахунку ОСОБА_1 , вказана сума фактично є відсотками, які нараховані позивачем після ухвалення Деснянським районним судом м.Чернігова вищезазначеного заочного рішення від 30.10.2014 року та перенесені позивачем у відповідні документи, як заборгованість за кредитом. На дані відсотки позивачем знову нараховані відсотки та пеня, проте, вказана сума не є сумою позики, як про це стверджує позивач. За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат від прострочення повернення кредитної заборгованості та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту також не підлягають задоволенню, оскільки позивач має право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не на суму, яка нарахована позивачем після дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача, а на суму, яка стягнута заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.10.2014 року та яка, відповідно, не була повернута відповідачем ОСОБА_1 , проте, таких позовних вимог позивач не заявляв. Відповідно до приписів ч.1 статті 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції, ухваленого на підставі норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 01.07.2019 року.

Головуючий: Судді: