Справа № 308/9221/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, однак адвокат ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у їх відсутності. Подане ним клопотання про залишення поданої ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» позовної заяви без руху підтримує в повному обсязі.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви з додатками та подане адвокатом ОСОБА_3 клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Встановлено, що при подачі позовної заяви до суду ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» сплатив судовий збір у розмірі 1600,00 грн., як з вимоги немайнового характеру.

Однак, абзацом другим п.6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

За пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір" (Закон N 3674-VI), виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Ураховуючи наведені висновки щодо майнового характеру спору з позивача слід стягнути недоплачену суму судового збору відповідно до вимог пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (Закон N 3674-VI) у вказаній редакції.

Вказана правова позиція зазначена і в рішенні ОСОБА_4 Верховного Суду від 26.02.2019 року.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач, звертаючись з позовом, визначив, що до грошових вимог, які підлягають задоволенню за рахунок звернення стягнення на заставлене майно, належить сума боргу за кредитним договором у розмірі 422 469,18 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 10 964 876, 21 грн.), то сума, яка підлягала сплаті при поданні цієї позовної заяви до суду першої інстанції, становить 164 473,14 грн. (1,5 % від ціни позову).

Разом з тим, враховуючи сплачену позивачем суму за платіжним дорученням N 619470 від 12 вересня 2017 року (1600,00 грн.), сума недоплаченого судового збору за розгляд позовної заяви у цій справі становить 162 873,14 грн. (164 473,14 грн. - 1600,00 грн. = 162 873,14 грн.).

Частиною 11 статті 187 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи зазначені обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вирішити питання про продовження розгляду справи неможливо, а тому вважаю за необхідне позовну заяву ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, на підставі ч.11 ст. 187 ЦПК України, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст.ст.175, 177,187 ЦПК України.

Відповідно до ч.12 та ч.13 ст.187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст.185, 187, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що в разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Малюк