Справа №635/8423/18
Провадження по справі № 2/635/1285/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Давтян К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь суму боргу за розпискою від 06.04.2017 року у розмірі 4000,00 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 06.04.2017 року по 14.11.2018 року у розмірі 192,98 грн., а також судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06.04.2017 р. між нею та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надала відповідачам позику у розмірі 4000 грн. зі строком повернення на протязі 2017 року. На підтвердження фактичного отримання суми позики відповідачі надали розписку від 06.04.2017 р. У вказаний термін відповідачі борг не повернули, позивачем на їх адресу направлялась вимога про повернення боргу та надано строк повернення коштів протягом 5 днів з дня отримання вимоги. Вимогу позивача отримано відповідачами 09.10.2018 р. та 10.10.2018 р., проте станом на 06.11.2018 р. відповідачі борг не повернули. Розрахунок процентів за користування коштами у сумі 4000 грн. за період з 06.04.2017 року по 06.11.2018 року: 4000х587х3%/365=192,98, де: 4000 сума боргу; 587 кількість днів користування коштами; 3 кількість річних процентів; 365 кількість днів у році. Загальна сума заборгованості станом на 14.11.2018 р. складає 4192,98 грн.

Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 січня 2019 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 06 квітня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позику у розмірі 4000 грн. зі строком повернення на протязі 2017 року. На підтвердження фактичного отримання суми позики відповідачі надали розписку від 06.04.2017 р.

03 жовтня 2018 року позивачем на адресу відповідачів направлено вимогу про повернення боргу та надано строк повернення коштів протягом 5 днів з дня отримання вимоги.

Згідно зворотних поштових повідомлень, вказану вимогу позивача відповідачем ОСОБА_5 отримано 10.10.2018 року, відповідачем ОСОБА_4 09.10.2018 р.

Станом на 06.11.2018 р. відповідачі борг не повернули. Розрахунок процентів за користування коштами у сумі 4000 грн. за період з 06.04.2017 року по 06.11.2018 року: 4000х587х3%/365=192,98, де: 4000 сума боргу; 587 кількість днів користування коштами; 3 кількість річних процентів; 365 кількість днів у році. Загальна сума заборгованості станом на 14.11.2018 р. складає 4192,98 грн.

Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ст. 1046, ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. ст. 76, 77, 78-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення по справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу за договором позики у розмірі 4192 грн. 98 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн., сплачені згідно квитанції № 3 від 08.11.2018 року .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. ст.ст.12,81,141,247,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу за розпискою від 06.04.2017 року у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень) та 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 06.04.2017 року по 14.11.2018 року у розмірі 192,98 грн. (сто девяносто дві гривні девяносто вісім копійок).

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області або до Харківського апеляційного суду.

На підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України повне рішення складено і підписано без його проголошення 22 квітня 2019 року.

Відомості, що не проголошуються:

позивач ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 40 кв. 126;

представник позивача ОСОБА_6, юридична адреса м. Харків, пров. Короленко, 10;

відповідач ОСОБА_5, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 14;

відповідач - ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 14.

Суддя: О.В.Назаренко