Справа № 161/1422/19
Провадження № 2/161/1217/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шумиводі О.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також аліментів на утримання позивача до досягнення дітиною трьох років.

Свій позов обґрунтовує тим, що з 08.02.2013 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. На даний час вони перебувають в процесі розлучення. В шлюбі народились діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а утримання дітей потребує значних матеріальних витрат, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку. Усього цього вона сама не в змозі забезпечити. Відповідач може сплачувати аліменти.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання їх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень, щомісячно, від дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми трьохрічного віку.

У своєму письмовому відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в користь позивача на утримання своїх неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а саме по 813 грн. на кожну дитину. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, тобто в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину по 813 грн. та зазначив, що він працює неофіційно та не має постійних доходів, нерухомим майном, земельними ділянками та транспортними засобами не володіє. Просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання його дружини, оскільки він не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 08.02.2013 року перебувають в шлюбі, під час якого у них народились діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, і вказані факти не заперечуються сторонами по справі (а.с. 8-12).

Встановлено, що позивач ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей та на утримання позивача. Крім того, відповідач офіційно не працює, однак є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб та за станом здоров'я здатний працювати. Про майновий стан відповідача також свідчить довідка з територіального сервісного центру 0741 РСЦ МВС у Волинській області від 19.02.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_2 з 2013 по 2018 роки мав у власності транспортні засоби: марки Мерседес Бенц Спрінтер, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, марки Хюндай, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та марки Фольксваген Крафтер, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, які в 2017-2018 роках реалізував (а.с. ).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України: Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утриманнянеповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня подання позовної заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, їх сімейний стан, стан здоров'я позивача, відповідача, стан здоров'я дітей та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в такому розмірі.

Крім того, на підставі наведеного, на думку суду відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, а тому з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 слід стягувати аліменти на її утримання у розмірі 500 (п'ятсот) гривень, щомісячно, від дня подання позовної заяви з 28 січня 2019 року і до досягнення дитиною: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

Також суд приходить до висновку, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_7, адреса проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_8, адреса проживання: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_3, аліменти на її утримання у розмірі 500 (п'ятсот) гривень, щомісячно, від дня подання позовної заяви з 28 січня 2019 року і до досягнення дитиною: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Аліменти стягувати з 28.01.2019 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на відповідні рахунки суму в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк