ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 619/2114/16-ц

провадження № 22-ц/818/2658/19

Харківський апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В. розглянув у порядку підготовки до апеляційного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа - ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року в складі судді Якименко Л.О.,

у с т а н о в и в :

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа - ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

На зазначене рішення суду першої інстанції 08 квітня 2019 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі «МПП "Голуб" проти України» повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

У рішенні від 03 квітня 2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Згідно з пунктом 13 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України (в редакції, яка була чинною на час ухвалення рішення) було встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з частинами 3, 4 статті 357 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 було невідомо про дану цивільну справу, оскільки жодних процесуальних документів щодо розгляду позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 не отримував. 20 березня 2019 року у приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області під час розгляду іншої цивільної справи № 619/471/19 за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку, ОСОБА_3 стало відомо про оскаржуване рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року, яким ОСОБА_5 було встановлено додатковий строк для прийняття спадщини.

Однак, вказані доводи спростовуються матеріалами справи. ОСОБА_3 отримав копію рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року - 23 листопада 2016 року, про що свідчить зворотне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 56).

Отже, отримавши 23 листопада 2016 року копію рішення суду першої інстанції від 11 листопада 2016 року, ОСОБА_3 не здійснював жодних дій для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з викладом нових поважних причин пропуску з дня отримання копії рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року, тобто з 23 листопада 2016 року.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 354, 357, пунктом 13 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року - залишити без руху, надавши строк для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з викладом нових поважних причин пропуску протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, роз'яснивши, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог суддя - доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Котелевець