П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року м. Київ

Справа №379/226/19-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 17 квітня 2019 року

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивач ОСОБА_2

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Агро Проперті»

третя особа: Таращанська районна державна адміністрація Київської

області

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ВойцехівськогоПавла Володимировича, який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області постановлену суддею Зінкін В.І. 26 лютого 2019 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Проперті», третя особа: Таращанська районна державна адміністрація Київської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Таращянського районного суду Київської області з позовом до ТОВ «Агро-Проперті», третя особа: Таращанська районна державна адміністрація Київської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Справа №379/226/19-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/6352/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Зінкін В.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
25 лютого 2019 року представник позивача адвокат Войцехівський П.В. звернувся до Таращанського районного суду Київської області суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії. Просив суд, з метою забезпечення позову, заборонити вчинити певні дії, а саме будь-які реєстраційні дії по реєстраційній справі № 244, щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 2,1301 га, розташованої в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що належить ОСОБА_2

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач по справі 12 лютого 2019 року звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою про скасування записів про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мрія».

Господарський суд Київської області своєю ухвалою від 18 лютого 2019 року по справі № 911/432/19 залучив ОСОБА_2 в якості третьої особи без самостійних вимог.

Звертав увагу суду на те, що реєстрація права оренди земельної ділянки, а рівно і скасування такого права являється похідними від самого договору оренди землі.

Тому вважав, що не розглянувши позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01 листопада 2016 року за № 4 не можливо розглядати питання про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної, ділянки, зазначеної в договорі оренди земельної ділянки від 26 квітня 2018 року, укладеного між Позивачем і СТОВ «Агрофірма Мрія».

Оскільки зазначені справи розглядаються судами різної юрисдикції, а тому на думку позивача існує велика ймовірність скасування державної реєстрації права оренди існуючого договору без розгляду питання про визнання не дійсним спірного договору оренди від 01 листопада 2016 р. № 4.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 26 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвокат Войцеховського П.В. про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - адвокат Войцеховський П.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Зазначає про необхідність забезпечення позову, оскільки існує реальна загроза настання обставин, які можуть унеможливити виконання рішення суду у даній справі та поновлення порушених прав позивача за захистом, який звернувся до суду.

Вказує, що відповідач ТОВ «Агро-Проперті» 12 лютого 2019 року звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою про скасування записів про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мрія».

Господарський суд Київської області своєю Ухвалою від 18 лютого 2019 року по справі № 911/432/19 залучив ОСОБА_2, в якості третьої особи без самостійних вимог.

Реєстрація права оренди земельної ділянки а рівно і скасування такого права являється похідними від самого договору оренди землі.

Тому не розглянувши позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01.11.2016 р. за № 4 не можливо розглядати питання про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, зазначеної в договорі оренди земельної ділянки від 26.04.2018 р., укладеного між Позивачем і СТОВ «Агрофірма Мрія». Так як Позивач немає ніякого відношення до ТОВ «Агро-Проперті», ніякого договору з ним не укладав і яким чином та ким даний договір був зареєстрований не знає.

Оскільки зазначені справи розглядаються судами різної юрисдикції, Позивач вважає, що існує велика ймовірність скасування державної реєстрації права оренди існуючого договору без розгляду питання про визнання не дійсним спірного договору оренди від 01.11.2016 р. № 4, так як провадження по справі Господарським судом Київської області відкрито раніше чим Таращанським районним судом Київської області. І виконання рішення Господарського суду Київської області про скасування державної реєстрації права оренди унеможливлює фактичне виконання рішення Таращанського районного суду Київської області. Саме тому єдиним можливим способом захистити своє право власності є саме заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки належної Позивачу. Що підтверджує співмірність виду забезпечення позову та позовних вимог.

Зазначає, що зазначені у заяві заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, пов'язані із предметом позову і у повній мірі відповідають критерію адекватності.

На думку позивача, суд першої інстанції порушив загальні норми ст. ст. 149, 150 ЦПК України, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Сторони правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України не скористались.

В судовому засіданні представник ТОВ «Агро-Проперті» Горбуненко В.С. заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки зазначені заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Зазначав, що наведена представником позивача ймовірність скасування державної реєстрації права оренди існуючого договору зі СТОВ «Агрофірма Мрія» без розгляду питання про визнання недійним спірного договору оренди від 01 листопада 2016 року № 4 з ТОВ «Агро-Проперті» не може слугувати підставою для фактичної заборони Таращанським районним судом Київської області виконання майбутнього можливого рішення Господарського суду Київської області.

Крім того, позивач не позбавлений права звернутися до Господарського суду Київської області з клопотанням про зупинення провадження у справі до винесення рішення Таращанським районним судом Київської області у даній справі.

З таким висновком колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 19 лютого 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Таращанського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Проперті», третя особа: Реєстраційна служба Таращанської РДА Київської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та просила визнати недійсним договір оренди землі від 01листопада 2016 року № 4, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Проперті» на земельну ділянку площею 2,1 га кадастровий номер НОМЕР_2 зареєстрованого Реєстраційною службою Таращанської районної державної адміністрації у Київській області.

25 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Войцехівський П.В. подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії по реєстраційній справі № 244, щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 2,1301 га, розташованої в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області, що належить ОСОБА_2

Заявник зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову до винесення рішення суду по даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. 12 лютого 2019 р. звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою про скасування записів про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Мрія».

Господарський суд Київської області своєю ухвалою від 18 лютого 2019 р. по справі № 911/432/19 залучив ОСОБА_2, в якості третьої особи без самостійних вимог.

Звертав увагу суду на те, що реєстрація права оренди земельної ділянки, а рівно і скасування такого права являється похідними від самого договору оренди землі.

Тому вважав, що не розглянувши позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01.11. 2016 р. за № 4 не можливо розглядати питання про скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної, ділянки, зазначеної в договорі оренди земельної ділянки від 26.04. 2018 р., укладеного між Позивачем і СТОВ «Агрофірма Мрія».

Оскільки зазначені справи розглядаються судами різної юрисдикції, а тому на думку позивача існує велика ймовірність скасування державної реєстрації права оренди існуючого договору без розгляду питання про визнання не дійсним спірного договору оренди від 01.11.2016 р. № 4.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заборона вчиняти певні дії застосовується, у разі необхідності обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що предметом спору є право користування відповідачем земельною ділянкою на підставі укладеного цивільно-правового договору, а саме оренди.

Аналіз законодавства, що регулює правовідносини пов'язані із правом власності, дає змогу прийти до висновку, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_2 оспорює договір оренди, укладеного між нею та ТОВ «Агро-Проперті», на теперішній час спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні СТОВ «Агрофірма Мрія» на підставі договору оренди між ОСОБА_2 та СТОВ «Агрофірма Марія» від 26 квітня 2018 року, а ТОВ «Агро-Проперті», в своє чергу, оспорює в Господарському суді державну реєстрацію речових прав щодо спірної земельної ділянки.

Таким чином, наявний спір між сторонами щодо користування земельною ділянкою на підставі договору оренди.

Колегія суддів вважає, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував те, що існує ймовірність скасування Господарським судом державної реєстрації права оренди існуючого договору без розгляду питання про визнання недійсним спірного договору від 01 листопада 2016 року.

Враховуючи наведене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, колегія суддів вважає, що наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову заявлених позивачем у вигляді заборони усім суб'єктам державної реєстрації речових прав вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, площею 2, 1301 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області.

Суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов невірних висновків з порушенням норм процесуального права, із неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ч. 2 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ВойцехівськогоПавла Володимировича, який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 26 лютого 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву Войцехівського Павла Володимировича, який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити усім суб'єктам державної реєстрації речових прав вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, площею 2, 1301 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована в адміністративних межах Чернинської сільської ради Таращанського району Київської області.

Стягувач: ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1; паспорт серії НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_1).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Проперті» (ідентифікаційний код 34233252; місцезнаходження: 09507, Київська область, Таращанський район, с. Улашівка, вул. Набережна,1).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна