Справа № 462/7836/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 в грудні звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визначити їй додатковий строк терміном на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 10.03.2016 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті 10.03.2016 року її матері ОСОБА_3, відкрилася спадщина на все належне їй майно. Згідно складеного заповіту, покійна мати заповіла відповідачу ОСОБА_2 частину квартири АДРЕСА_1, та їм двом в рівних частках кожному все інше своє майно. У встановлений законом шестимісячний строк вона не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, так як постійно хворіла, а тому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, бо вважає, що такий пропущений нею з поважних причин.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що вона проживала окремо від матері, проте знала, що за життя остання склала заповіт, яким заповіла своє майно їй та її брату ОСОБА_2 Її брат у визначений законом строк звернувся в Другу львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведена спадкова справа № 123/2016 від 17.03.2016 року. Зазначила, що інших спадкоємців крім неї та відповідача немає. Вважає, що в неї були об»єктивні непереборні обставини та істотні труднощі для звернення в строк із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки внаслідок стресової ситуації в неї різко погіршився стан здоров»я. Так, в квітні 2016 року їй був поставлений діагноз: гострий тромбофлебіт, при цьому було рекомендовано довго не стояти і не сидіти, ходити з спецзасобами до відчуття втоми в гомілках, підвищене положення нижніх кінцівок. У вересні 2016 року її стан здоров»я знову різко погіршився, в жовтні 2016 року вона перебувала на листку непрацездатності внаслідок стресу і загострення хвороби серця, а в травні 2017 року їй було проведено операцію. За наведеного просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно за життя його мати ОСОБА_3, яка померла 10.03.2016 року,склала заповіт, яким заповіла своє майно йому та його сестрі ОСОБА_1 17.03.2016 року він звернувся в Другу львівську нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, а позивачка вчасно не звернулася із такою заявою, оскільки довгий час хворіла. За наведеного, просить позов задовольнити, визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їхньої матері ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи № 123/2016, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, ОСОБА_3, яка померла 10.03.2016 року /а.с. 8/ була матір»ю позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про одруження серія І СГ № 288364, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, 04.10.1973 року уклали шлюб в Палаці одруження, про що зроблено актовий запис № 3051 та що після одруження дружині присвоєно прізвище «Самострокова» /а.с.10/.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 23.06.1953 року в м.Львові, зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 та з 09.07.2008 року є пенсіонером за віком, що підтверджується копією паспорта серія КВ 418665 та копією пенсійного посвідчення № /а.с.16,17/.

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-СГ №221192, ОСОБА_6 помер 06.07.2010 року /а.с.9/.

17.10.2018 року позивачка звернулася до Другої львівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак листом від 17.10.2018 року Друга львівська державна нотаріальна контора відмовила їй в оформленні документів на спадщину в зв»язку з пропуском нею шестимісячного строку на прийняття спадщини, та рекомендувала звернутися до суду за захистом свого права на спадкування /а.с. 5-6/.

Згідно заповіту складеного 19.04.2011 року, ОСОБА_3 заповіла належну їй на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_2 своєму синові ОСОБА_2, а все інше своє майно своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному /а.с.7/.

Також судом встановлено, що на підставі заяви відповідача ОСОБА_2 від 17.03.2016 року, Другою львівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 123/2016 року до майна померлого 10.03.2016 року ОСОБА_3

Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 сплив 09 вересня 2016 року.

Судом встановлено, що позивачка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка згідно з ч. 1 ст. 417 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з квітня 2016 року по лютий 2018 року хворіла, що підтверджується її медичними документами, з яких вбачається, що позивачка 09.04.2016 року зверталася зі скаргами на біль, набряк, ущільнення та незначне почервоніння шкіри по ходу трамбованих вен по внутрішній поверхні верхньої і середньої третини правої гомілки, які виникли 08.04.2016 року та їй встановлено діагноз: гострий тромбофлебіт варикозно розширених підшкірних вен правої нижньої кінцівни; 07.09.2016 року зверталася зі скаргами на біль, набряк, ущільнення та незначне почервоніння шкіри по ходу трамбованих вен по внутрішній поверхні верхньої і середньої третини правого стегна, які виникли 05.09.2016 року та їй встановлено діагноз: рецедив гострого тромбофлебіту варикозно розширених підшкірних вен правої нижньої кінцівни. В травні 2017 року позивачці було проведено операцію, вона знаходилась на стаціонарі з 05.05.2017 року по 10.05.2017 року та що їй встановлено повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення):варикозне розширення п/вен обох нижніх кінцівок з явищами ХВН II ст. зліва, ХВН III ст. справа. Трофічна виразка правої гомілки. Ішемічна хвороба серця, стенокардія напруги стабільна II ф.к.; атеросклертичний кардіосклероз; атеросклеротична недостатність мітрального клапана СН НА. Атеросклероз аорти. Двобічний гідроторакс. Гіпертонічна хвороба II сдаії, ступінь 3. Гіпертензивне серце. Ризик високий. Цукровий діабет II типу, вторинноінсулінозалежний, субкомпенсований. Хронічний тиреоїдит, еутиреоз. З 01.02.2018 року по 08.02.2018 року перебувала на амбулаторному лікуванні /а.с. 11-14/.

Таким чином, судом встановлено, що стан здоров'я ОСОБА_1 позбавив її можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Оцінючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій.

За наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, оскільки такий нею пропущений з поважних причин.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 10 березня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, 23.06.1953 р. нродження, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Повне судове рішення складено 25.04.2019 року.

Суддя: