Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5528/19
Провадження 2-з/711/55/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді: Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Державного реєстру Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчук ОСОБА_2 Андрійовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2018 року №44135125, визнання недійсним договору дарування квартири та витребування майна із незаконного володіння.

В порядку забезпечення позову позивачка ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить з метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 28.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 4287 (загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м.), та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаної квартири, оскільки предметом спору по даній справі є визнання незаконним рішення державного реєстратора Черкаської філії КП «Реєстрація нерухомості» Каленчука М ОСОБА_5 про набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 на підставі договору позики № б/н від 19.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрованого в реєстрі за № 4732, іпотечного договору № б/н від 19.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., зареєстрованого в реєстрі за № 4734, вимоги про усунення порушення (іпотечне повідомлення) від 20.11.2017 року, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 22.11.2017 року. Також вказує, що зазначена квартира в подальшому була відчужена ОСОБА_3 шляхом укладення договору дарування 28.11.2018 року третій особі ОСОБА_4 , без її (позивачки) відому та майже одразу ж після державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 . Тому, невжиття зазначеного заходу забезпечення може призвести до відчуження нерухомого майна третім особам, що унеможливить виконання судового рішення в майбутньому.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом непередбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, оцінивши наведені представником позивача підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти аргат, чи майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом».

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього прав чи обмежений у його здійсненні.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 761/16659/17 метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення, в той час як забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача, пов`язаних з них інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Отже, обрані позивачем види забезпечення позову, в разі їх застосування до вирішення спору по суті не призведуть до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, оскільки слугуватимуть заходом запобігання можливих порушень прав позивача, які полягатимуть у можливому перепродажу майна (квартири АДРЕСА_1 ) іншим особам, що унеможливить подальше виконання рішення по справі, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.07.2019 року №172674774 квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м., реєстраційний номер майна 101, належить на праві власності ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, суд пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є витребування у відповідача ОСОБА_4 вищевказаної квартири (первісним власником якої була ОСОБА_1 ) та що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки із викладених в позові фактичних обставин, які будуть перевірятися судом в ході розгляду справи, та доводів заяви про забезпечення позову вбачається, що відносно спірної квартири вже вчинялися дії, спрямовані на її відчуження третім особам.

За таких обставин, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м., реєстраційний номер майна 101, яка згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2019 року №172674774 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 17 кв.м., реєстраційний номер майна 101, яка згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2019 №172674774 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 28.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 4287.

Копію ухвали направити до Центру надання адміністративних послуг м. Черкаси - для виконання, а також заявнику для пред`явлення її до виконання; іншим сторонам для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 15.07.2019 року.

Головуючий: В.М. Скляренко