Справа №612/898/18
Провадження №2/612/133/19
У Х В А Л А

22 квітня 2019 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі судді Мороза О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві про визнання права власності, зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

29.11. 2018 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві в якому просив скасувати арешт на автомобіль FOTON BJ 1046V8JB5-2 2005 року випуску, який накладений відповідачем, посилаючись на те, що автомобіль належить йому, а не боржнику ОСОБА_3

Ухвалою суду від 30.11.2018 позовну заяву залишено без руху з наданням часу для усунення недоліків.

20.12. 2019 до суду, на виконання цієї ухвали, надійшла позовна заява викладена в новій редакції з додатками до неї.

За цим позовом відповідачем по справі, крім Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві, є також громадянин ОСОБА_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Також заявлено нову вимогу визнати за позивачем право власності на вищевказаний автомобіль.

Ухвалою суду від 16.01.2019 позовну заяву передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Постановою Харківського апеляційного суду від 27.03.2019 ухвалу суду від 16.01.2019 скасовано як винесену передчасно у звязку із наявністю недоліків позовної заяви. Справу повернено для продовження розгляду.

При цьому в постанові суду зазначено про невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України та необхідність суду першої інстанції їх усунути із застосуванням правил ч.1 ст. 185 ЦПК України.

Після вивчення зазначеної постанови суду апеляційної інстанції та позовної заяви, викладеної в новій редакції де в якості відповідача залучена ще одна особа, а крім того - заявлена додаткова вимога, слід дійти висновку, що позовна заява, викладена у новій редакції, підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст.175,177 ЦПК України.

Так однією із позовних вимог є визнання права власності на майно, а саме на автомобіль FOTON BJ 1046V8JB5-2 2005 року випуску.

Згідно п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві має бути зазначено ціну позову. Ціна позову не зазначена. У позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна оскільки таке передбачено п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України.

Позовна заява не містить належних відомостей про вартість автомобіля. Виходячи із вартості автомобіля до позовної заяви має бути долучено документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з урахування раніше сплачених сум за кожною вимогою.

До позовної заяви долучені квитанції про сплату судового збору 29.11.2018 у розмірі 794,80 грн. та 20.12. 2018 у розмірі 352,40 грн. та 704,80 грн. Разом із тим у позовній заяві зазначено, що судові витрати, які позивач поніс та очікує понести, відсутні. Зазначене протиріччя не пояснене.

Як передбачено п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Крім того ч.5 ст. 177 ЦПК України зобовязує позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Всупереч цим вимогам закону позивачем не зазначені та не надані докази:

- які б свідчили про перехід права власності на автомобіль саме до позивача. Тобто відсутні належні та допустимі докази на підтвердження набуття позивачем права власності на зазначений автомобіль. Позивач посилається на видану йому ОСОБА_3 довіреність на розпорядження автомобілем але за нею він є лише представником ОСОБА_3 поряд із іншою особою ОСОБА_1 ОСОБА_1 за цією довіреністю наділений ОСОБА_3 такими ж правами як і позивач.

- про сплату коштів за автомобіль (коли саме, кому, в яких розмірах, в який спосіб та на якій підставі).

- про користування автомобілем саме позивачем протягом семи років та в який саме період.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 30 ЦПК України, суд позбавлений можливості визначитися з територіальною юрисдикцією оскільки відсутні докази що місцезнаходження спірного автомобіля. Позивач стверджує що автомобіль постійно знаходиться за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Широке, вул. Радянська, буд. 9. Разом із тим із Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником цього автомобіля є відповідач ОСОБА_3 і автомобіль зареєстрований за його місцем проживання в м. Києві.

Отже позовна заява не містить будь-якого обґрунтування з посиланням на докази підстав звернення з позовом саме до Близнюківського районного суду Харківської області.

Як зазначено у постанові Харківського апеляційного суду від 27.03.2019, суд першої інстанції за наявності недоліків позовної заяви, зокрема відсутність обґрунтування виключної підсудності, передчасно вирішив питання про передачу справи іншому суду.

Як визначено ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

До позовної заяви не додано та із її змісту не вбачається наявність у позивача оригіналу (копії) оспорюваної постанови державного виконавця №48656816 від 12.08. 2015 та доказів про те, що виконавче провадження не закінчене.

Крім того не зазначено джерело та обставини отримання позивачем інформації про порушення прав позивача в частині накладення арешту на спірний автомобіль.

В резолютивній частині позовної заяви (пункт 2) не вказано орган який наклав арешт на спірний автомобіль.

А також позовна заява не містить: відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7 ч.3 ст. 175 ЦПК України). Зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) (п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст. 185 ЦПК України строк для усунення недоліків не повинен перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

З урахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, зазначених вище.

Керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 від 20.12. 2018 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві про визнання права власності, зняття арешту з майна, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду шляхом уточнення позовної заяви (викладення її в новій редакції тощо).

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог суду у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу, що на підставі ч.7 ст. 185 ЦПК України не позбавляє права позивача на повторне звернення з позовом до суду якщо перестануть існувати обставин, що стали підставою для повернення.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Мороз