Справа № 263/3340/19
Провадження № 2-о/263/211/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шпичак Є.М., при секретарі Шпичак Є.М.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити, що він постійного проживає на території України.

В обґрунтування вимог заяви зазначив, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня свого народження та по теперішній час проживає в квартирі АДРЕСА_1 . На даний час у заявника відсутній паспорт громадянина України. У лютому 2019 році він звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу ГУ ДМС України в Донецькій області з заявою про отримання паспорту. Однак йому було запропоновано звернутися до суду для підтвердження факту постійного проживання на території України, у зв`язку з не встановленням належності до громадянства та факту постійного проживання в Україні. Без встановлення вищевказаного факту, що має юридичне значення, він позбавлена можливості отримати паспорт громадянина України, у зв`язку з чим був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Павлова Л.В. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності заявлені вимоги просила задовольнити.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про народження, виданого 12.10.1993 року, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Маріуполь Донецької області.

Згідно довідки наданої Маріупольським навчально виховним комплексом «Колегіум-Школа» №1 від 13.02.2019 року за №56 зазначено що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що він з 01.09.2001 року по 21.01.2008 року навчався в Маріупольському навчально виховному комплексі «Колегіум-школа»№1.

Згідно з довідки від 22.10.2014 року за № 158 виданої Комітетом Самоорганізації населення «Морський» яка підписана представником КСН Верченко Л .П. зазначено що ОСОБА_1 , проживає без реєстрації з 1996 року за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 12.10.1993 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» може пов`язуватися з фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 1"ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 12.11.1991р.

Підстави набуття громадянства України передбачені ст.6 Закону України «Про громадянство України», згідно з якою громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визн.2001"аною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачені умови набуття громадянства України за територіальним походженням, зокрема, частиною 1 даної статті встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до рекомендацій, викладених Верховним Судом України в листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст.3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.).

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги заявника підлягають повному задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року, і по теперішній час.

Керуючись ст.ст. 293-294, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, на території України у період з 12.08.1993 року і по теперішній час.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2019 року.

Суддя О.А. Шевченко