Справа № 310/2974/18
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді - Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про обчислення розміру заборгованості за аліментами та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про обчислення розміру заборгованості за аліментами та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. При подальшому розгляді справи, позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступне.

Позивач вказав, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2001 року по 23.01.2013 рік. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.03.2013 року зі ОСОБА_2 на користь доньки ОСОБА_2 було стягнуто аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконанні державного виконавця відділу державної

виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції

Запорізької області Кюрчевої A.B. знаходиться виконавчий лист №

310/809/13-ц про стягнення із ОСОБА_2 на

користь ОСОБА_1, на утримання доньки ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів в розмірі 1/4 частини із всіх видів

заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного

віку щомісячно, починаючи з 25.01.2013 року і до досягнення повноліття

дитини.

Позивач зазначив, що відповідач належним чином не виконує вищезазначене рішення, з липня 2014 року по грудень 2014 року виплата аліментів ним здійснювалась несвоєчасно та у неповному обсязі, а в подальшу виплата аліментів не здійснювалась взагалі.

Позивач вказав, що відповідач вважає аліментними платежами оплати, здійснені ним по переказу на картку Приватбанку на ім'я ОСОБА_2, 19.05.2016 року - 2000грн., 05.08.2016 року - 1300грн., 20.08.2016 року - 3000грн., 07.11.2016 року - 10000грн., 17.08.2017 року - 35000грн., що також враховано, як аліментні виплати у розрахунку заборгованості боргу по аліментам від 23.06.2018 року. Позивач не згоден із зазначеною позицією, оскільки в квитанціях не зазначено призначення платежу, як аліменті зобов'язання, отримувачем платежів не є особа, яка є стягувачем за рішенням суду від 19.03.2013 року.

Позивач вказав, що за період з 30.07.2014 р. по 28.02.2019 р. відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 55016,44 грн. Таким чином, сума неустойки (пені) за несплату аліментів становить 394407,85 грн., але стягнути суму пені позивач прохав суд тільки у розмірі 55016,44 грн.

В судове засідання позивач не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені у позові визнав.

Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.03.2013 року, починаючи з 25 січня 2013 року зі ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частини від усіх його видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дитиною повноліття.

З»ясовано, що у відділі ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по виконавчому листу № 310/809/13-ц, виданому 04.04.2013 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області щодо примусового стягнення аліментів з відповідача, але відповідач аліменти сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість по їх сплаті.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 28.02.2019 року у ОСОБА_2 у зв»язку з регулярною несплатою аліментів виникла заборгованість у розмірі 55016,44 грн., що також підтверджується розрахунком заборгованості боржника по аліментам № 16766 від 16.04.2019 року, наданим Бердянським міськрайонним ВДВС ГТУ у Запорізькій області.

Відовідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 195 СК Укураїни, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Частина 3 ст. 195 СК України встановлює, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам № 16766 від 16.04.2019 року, наданого Бердянським міськрайонним ВДВС ГТУ у Запорізькій області, борг по сплаті аліментів відповідачем, складає 55016,44 грн., вказаний розрахунок відповідачем не спростований та зроблений, відповідно до вимог діючого законодавства. Доводи відповідача про те, що він частково сплачував аліменти на утримання доньки- ОСОБА_3. за період з 2016 року по 2018 роки, але ці суми не були враховані державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами, суд до уваги не бере, виходячи із наступного.

Суд не вважає кошти, які відповідач з власної ініціативи перевів на картку ПАТ КБ "Приватбанку" на ім'я доньки ОСОБА_3, 19.05.2016 р. - 2 000 грн., 05.08.2016 р. - 1 000 грн., 20.08.2016 р. - 3 000 грн., 07.11.2016 р. - 10 000 грн., 17.08.2017 р. - 3 500 грн., аліментами, при цьому у розрахунку заборгованості по аліментах від 24.04.2018 р. № 17468 не враховано вище вказані суми як сплачені аліменти, а ці суми, враховані як сплачені аліменти у розрахунку заборгованості по аліментах від 23.06.2018 р.

У розрахунку заборгованості, боржника по аліментах державного виконавця відділу державної виконавчої служби від 16.04.2019 р. № 16766 станом на 28.02.2019 р. із вказаних сум враховано, як сплачені аліменти тільки 3 500 грн., переведені боржником 17.08.2017 р.

Суд дійшов висновку, що із зроблених відповідачем ОСОБА_2 вище зазначених грошових переводів на банківську картку на ім'я доньки ОСОБА_3 за законодавством, що діяло на час виникнення спірних правовідносин, аліментами можуть вважатися тільки грошові кошти у сумі 3 500 грн., що були переведені на картку - 17.08.2017 р., а гроші, які отримала донька від відповідача впродовж 2016 р., суд не може взяти до уваги як кошти на утримання дитини (аліменти), оскільки це не грунтується на нормах СК, якими врегульовані правовідносини.

За вимогами п.1 ст. 179 СК України у редакції, що діяла до 08.07.2017 р., неповнолітня дитина при житті одного з батьків, з ким проживала дитина, не мала право на самостійне одержання аліментів.

Тільки з 08.07.2017 р., з часу набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р., згідно з підп. 2 п. 1 якого текст статті 179 Сімейного кодексу України викладено у новій редакції, згідно з якою відповідно до п. 3 ст. 179 СК неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Саме тому, гроші, отримані ОСОБА_2 від відповідача впродовж 2016 року, не можуть вважатися аліментами згідно з вимогами закону, що діяв на той час.

До того ж, згідно з п.1 ст. 179 СК України у редакції, що діяла до 08.07.2017 р., аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням, тобто законом не передбачено можливість отримання аліментів іншою особою, крім одного з батьків, на ім'я якого виплачуються аліменти на дитину, а ОСОБА_1 не одержувала аліменти на дитину у 2016 р.

Крім того, як вбачається з ч.3 ст. 181 СК України, аліменти - це кошти на утримання дитини. Пунктом 2 ст. 179 СК України передбачено розпорядження аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. При здійсненні переводів на банківську картку на ім'я доньки відповідач надавав зазначені гроші не на утримання дитини, тобто не надав аліменти у тому сенсі, як це передбачено законом, до того ж не зазначив у квитанціях призначення платежу як аліментну

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) -це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка виконує функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Велика Палата Верховного Суду України відійшла від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та у постанові від 25.04.2018 року по сп №572/1762/15-ц висловила правову позицію наступного характеру.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися наступним чином: - нарахована сума аліментів за перший місяць множиться на 1 відсоток та на кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць, нарахована сума аліментів за другий місяць множиться на 1 відсоткоа та на кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць, після чого ці суми додаються.

Пеня за заборгованістю по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, нарахування ж не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісячно, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів,установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму.

Враховуючи той факт, що відповідач був обізнаний про стягнення з нього аліментів за рішенням суду на користь позивача на утримання доньки та їх розмір, він повинен був сплачувати аліменти від дня набрання зазначеним рішенням законної сили.

З наданого позивачем розрахунку видно, що пеня, що підлягає стягненню з відповідача складає 394407,85 гривень, але позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення зі ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2014 року по червень 2018 року у розмірі 55016 (п'ятдесят п'ять тисяч шістнадцять гривень), 44 коп, що відповідно дорівню сумі заборгованості по сплаті аліментів.

Суд вважає наданий позивачем розрахунок вірним, оскільки виконаний до вищевказаних норм закону, який суд перевірив і вважає його вірним.

Отже, виходячи з кількості днів прострочення сплати відповідачем за первісним позовом аліментів кожного місяця, суми несвоєчасно сплачених аліментів, розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, починаючи з 25.01.2013 року по 28.02.2019 рік судом визначений наступним чином:

за січень 2013 року : 125,12 х 1%х 322=402,89;

за лютий 2013 р.: за частину суми 455,63 х 1% х 293=1335,00 грн., за частину суми 98,46 х 1% х 300=295,38 грн.;

за березень 2013 р.: за частину суми 482,29 х 1% х 299=1442,05 грн., за частину суми 71,80 х 1% х 332=238,38 грн.;

за квітень 2013 р. : за частину суми 508,95 х 1% х 301=1532,00 грн., за частину суми 81,69 х 1% х 324=264,68 грн.;

за травень 2013 р. : за частину суми 412,42 х 1% х 294=1212,55 та за частину суми 178,22 х 1% х 329=586,34 грн.;

за червень 2013 р.: за частину суми 422,08 х 1% х 297=1253,58 грн. та за частину суми 158,67 х 1% х 324=514,09 грн.;

за липень 2013 р.: за частину суми 422,08 х 1% х 294=1240,92 та за частину суми 158,67 х 1% х 331=525,20 грн..

за серпень 2013 р.: за частину суми 422,08 х 1% х 300=1266,24 За частину суми 120,01 х 1% х 305=366,05 За частину суми 38,66 х 1% х 1448=559,80 грн.,

за вересень 2013 р.: 580.75 х 1%х 1417=8229,23 грн.;

за жовтень 2013 р. : 580,75 х 1%х 1386=8049,20 грн.;

за липень 2014 р.: за частину суми 62,77 х 1%х 1675=1051,40 грн.;

за серпень 2014 р.: за частину суми 328,61 х 1% х 1644=5402,35 грн;

за вересень 2014 р.: за частину суми 328,61 х 1% х 1613=5300,48 грн.;

за жовтень 2014 р.: за частину суми 392,49 х 1% х 1583=6213,12 грн.;

за листопад 2014 р.: за частину суми 392,49 х 1% х 1552=6091,45 грн.;

за грудень 2014 р.: 742,49 х 1%х 1522=11300,70 грн.;

за січень 2015 р. : 746,01 х 1%х 1491 = 11123,00 грн.;

за лютий 2015 р. 385,8 х 1%х 1462=5640,40 грн.;

за березень 2015 р. за частину суми 0,80 х 1% х 1432=11,46 грн.

за квітень 2015 р. за частину суми 0,80 х 1% х 1401=11,21 грн.;

за травень 2015 р. 385,80 х 1%х 1370=5285,46 грн.;

за червень 2015 р. 385,80 х 1%х 1340=5169,72 грн.;

за липень 2015 р. 964,80 х 1%х 1310=12638,88 грн.;

за серпень 2015 р. 964,80 х 1% х 1279=12339,80 грн.;

за вересень 2015 р. 964,80 х 1%х 1248=12040,70 грн.;

за жовтень 2015 р. 964,80 х 1%х 1218=11751,25 грн.;

за листопад 2015 р. 964,80 х 1%х 1187=11452,18 грн.;

за грудень 2015 р. 964,80 х 1%х 1 156=11153,10 грн.;

за січень 2016 р. 844,82 х 1%х 1128=9529,60 грн.,

за лютий 2016 р. 844,82 х 1%х 1096=9259,23 грн.;

за березень 2016 р. 844,82 х 1%х 1066=9005,80 грн.,

за квітень 2016 р. 1018,42 х 1%х 1035=10540,65 грн.,

за травень 2016 р. 1018,42 х 1%х 1005=10235,12 грн.,

за червень 2016 р. 1018,42 х 1%х 974=9919,40 грн.,

за липень 2016 р. 1020,98 х 1%х 944=9638,05 грн.,

за серпень 2016 р. 1020,98 х 1%х 913=9321,55 грн.,

за вересень 2016 р. 1020,98 х 1% х 882=9005,04 грн.,

за жовтень 2016 р. 1105,47 х 1%х 852=9418,60 грн.,

за листопад 2016 р. 459,30 х 1%х 821=3770,85 грн.

за грудень 2016 р. 1532,50 х 1%х 791 = 12122,00 грн.,

за січень 2017 р. 1371,83 х1%х 760=10425,91 грн.,

за лютий 2017 р. 1207,71 х 1%х 731=8828,36 грн.,

за березень 2017 р. 1207,71 х 1%х 701=8466,05 грн.,

за квітень 2017 р. 533,10 х 1%х 670=3571,77 грн.

за травень 2017 р. 533,10 х 1%х 640=3411,84 грн.,

за червень 2017 р. 1684 х 1%х 609=10255,60 грн.,

за липень 2017 р. 1684 х 1%х 581=9784,04 грн.,

за вересень 2017 р. 1387,05 х 1%х 517=7171,05 грн.,

за жовтень 2017 р. 1140,77 х 1%х 487=5555,55 грн.,

за листопад 2017 р. 1607,58 х 1%х 456=7330,56 грн.,

за грудень 2017 р. 1490,79 х 1%х 426=6350,76 грн.,

за січень 2018 р. 1490,79 х 1%х 395=5888,60 грн.,

за лютий 2018 р. 1071,63 х 1%х 366=3922,16 грн., за березень 2018 р. 1409,60 х 1%х 336=4736,26 грн.,

за квітень 2018 р. 1409,60 х 1% х 305=4299,28 грн.,

за травень 2018 р. 1409,60 х 1%х 275=3876,40 грн.,

за червень 2018 р. 1409,60 х 1% х 244=3439,43 грн.,

за липень 2018 р. 1409,60 х 1%х 214=3016,55 грн.

за серпень 2018 р. 14с09,60 х 1%х 183=2579,57 грн.

за вересень 2018 р. 1409,60 х 1%х 153=2156,59 грн.

за жовтень 2018 р. 1409,60 х 1%х 122=1719,70 грн.

за листопад 2018 р. 1409,60 х 1%х 92=1296,83 грн.,

за грудень 2018 р. 1409,60 х 1%х 60=845,76 грн.,

за січень 2019 р. 1409.60 х 1%х 29=408,78 грн.,

за лютий 2019 р. 1409,60 х 1%х 1 = 14,10 грн.

Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину становить 394407,85 грн.

Таким чином, суд оцінивши усі докази в їх сукупності вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про обчислення розміру заборгованості за аліментами та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити повністю.

Обчислити заборгованість за аліментами та встановити, що за період з липня 2014 року по червень 2018 року включно, заборгованість ОСОБА_2 за аліментами, стягнутими на користь ОСОБА_1, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.03.2013 року по справі № 310/809/13-ц, становить 55016,44 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2014 року по червень 2018 року у розмірі 55016 (п'ятдесят п'ять тисяч шістнадцять гривень), 44 копійки.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири гривні), 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Я кщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, р.н.о.к.п.п НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення суду складено 02 травня 2019 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Н. І. Черткова