Справа № 158/2192/18 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/230/19 Категорія: 50 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.11.2017 вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що її повнолітня донька є студентом Одеської національної академії харчових технологій, денної форми навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, її матеріальний дохід є незначним, син ОСОБА_4, є учнем комунального закладу «Луцький ліцей Луцької міської ради Волинської області», займається у спортивних секціях, просить суд змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 листопада 2018 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши їх в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Додатковим рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 лютого 2019 року доповнено рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 листопада 2018 року та стягнуто з ОСОБА_4 в користь держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір в сумі 704,80 грн.

Ухвалою Ківерцівського районного суду від 12 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що позивач неодноразово зверталась до суду з аналогічними позовами, з часу ухвалення рішення 06.11.2017 про зміну розміру аліментів стан здоров'я позивача та відповідача не змінився, розмір заробітної плати позивача зріс, крім того, відповідач вказує, що він продовжує сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається, про що позивач не вказує у своїй позовній заяві.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що з часу попереднього рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 значно зросли ціни на продовольчі та промислові товари, заробітної плати позивача не вистачає для забезпечення нормального утримання неповнолітнього сина, а крім того матеріальної підтримки потребує і дочка сторін, яка продовжує навчання.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав суду доказів, які відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доводили б ті обставини, що він в силу матеріального становища не спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі, заявленому позивачем.

Судом першої інстанції встановлено що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.11.2017 змінено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_4 та вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7).

З довідки про заробітну плату убачається, що ОСОБА_2 працює (а.с. 9).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує зміною, з часу ухвалення судом рішення від 06.11.2017 про зміну розміру аліментів, витрат на утримання неповнолітнього сина, а також тим, що аліментів у отримуваному розмірі не вистачає на належне утримання сина.

Так відповідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 грудня 2018 року - 2027 грн.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанцій не врахував відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження доводів позивача щодо зміни матеріального стану. Довідки та квитанції про придбання форми, канцелярських товарів, одягу (а.с. 28-32), не свідчать про те, що витрати на одяг та харчування зросли, оскільки на підтвердження цього не надано довідок про попередні витрати. При цьому з копії попереднього рішення суду щодо зміни розміру аліментів за позовом ОСОБА_2. до ОСОБА_3 (а.с. 25,26) та довідки про доходи позивачки (а.с.9) убачається, що розмір заробітної плати позивача ОСОБА_2 зріс.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору не врахував, що будь-яких належних доказів того, що у сторін змінилося матеріальне або сімейне становище, стан здоров'я, які б давали підстави для зміни розміру аліментів, позивачем не надано.

На підставі викладеного, у зв'язку з неправильним застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що у зв'язку із задоволенням судом першої інстанції позову ОСОБА_2 додатковим рішенням стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір, а в даному випадку ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову, додаткове рішення також підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 листопада 2018 року та додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 15 лютого 2019 року в даній справі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, що стягуються з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши їх в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді