Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7631/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м.Черкаси з позовом (в подальшому уточнений в редакції від 15.04.2019) до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2011 року. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2018 року шлюб між ними розірвано. З відповідачем вони мають неповнолітню дитинну - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що з серпня 2017 року сторони не підтримують сімейних стосунків, але до червня 2018 року відповідач надавав невеликі суми коштів в якості аліментів на утримання дитини в добровільному порядку. З червня 2018 року відповідач припинив надавати будь - яку матеріальну допомогу, посилаючись на те, що зробив дочці на її день народження дорогого вартісного подарунка - гироборд.

Крім того, позивач зазначає, що вона працює, однак її прибутків недостатньо для забезпечення необхідного матеріального рівня їхньої дитини. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Тож, виникла необхідність для стягнення з відповідача матеріальної допомоги на утримання дитини в примусовому порядку.

Таким чином, просить суд, - стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 11.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2018 року справу № 711/7631/18 передано в провадження судді Кондрацької Н.М.

Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначене судове засідання та визначено строки для подання відзиву відповідачем.

Крім того, ухвалою суду від 07 грудня 2018 року заяву ОСОБА_2 зупинено провадження у справі з метою мирного врегулювання спору за участі судді. Визначено проведення процедури врегулювання спору за участю судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацької Н.М. та призначено першу закриту нараду із врегулювання спору на 17 грудня 2018 року та другу закриту нараду призначено на 22 грудня 2018 року.

Між тим, ухвалою суду від 22 грудня 2018 року провадження по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини поновлено. Цивільну справу визначено передати на розгляд іншому судді, який визначиться в поряду ст. 33 ЦПК України, оскільки, 20 грудня 2018 року ОСОБА_1 подала через канцелярію суду клопотання про поновлення провадження у справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2018 року справу № 711/7631/18 передано до провадження судді Позарецькій С.М.

Ухвалою суду від 02 січня 2019 року справу прийнято суддею Позарецькою С.М. до свого провадження та призначено до розгляду справи по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, до початку надала заяву від 16.04.2019, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, до початку надав заяву від 16.04.2019 року, в якій просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог в редакції від 15.04.2019 року.

Враховуючи думку позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

В судовому засідання встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження (ОСОБА_4 І-СР № 155072 від 18 липня 2012 року) у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Щодо місця проживання доньки між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Шлюб між сторонами, відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.07.2018, розірвано.

В судовому засіданні також встановлено, що сторони разом не проживають і їхня спільна дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. На даний час ОСОБА_1 працевлаштована, але її доходу не вистачає на належне утримання дитини, допомоги на дитину від відповідача не отримує.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08 липня 2017 року).

За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Таким чином, зясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача та відповідача, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі розмірі 1500 грн. щомісячно. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Отже, за результатами розгляду справи, позовні вимоги слід задовольнити, а саме, - стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн. щомісячно, що підлягає індексації, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та продовжувати до повнолітня дитини.

На думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп., як передбачено ст.ст. 141 ЦПК України та нормами Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 80, 141, 150, 180-183, 184, 191 СК України, Постановою КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 353, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (18.08.1965р. народження, код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, код НОМЕР_2, АДРЕСА_2) на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11.09.2018 року до повноліття дитини.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (18.08.1965р. народження, код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в дохід держави судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_4