Провадження № 2/756/698/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Хоменко І.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову посилалася на те, що згідно рішенням виконкому Подільської районної ради народних депутатів м. Києва від 14 жовтня 1974 року їй на сім`ю у складі п`яти осіб видано ордер на право заняття квартири АДРЕСА_1 . На момент звернення до суду із даним позовом у цій квартирі зареєстровано чотири особи, а саме вона, дружина її померлого сина ОСОБА_7 - ОСОБА_3 , син ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , та недієздатна повнолітня донька ОСОБА_7 - ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_3 після одруження з покійним ОСОБА_7 у зазначеній квартирі зареєструвалась за згодою всіх повнолітніх членів сім`ї та вселилась з 02 березня 1995 року.

У 2003 році ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переїхали проживати в інше місце, в будинок, що знаходиться на території Садового товариства «Хутір Редьки», де на даний час проживають. Відповідачі добровільно залишили квартиру, сварок з ними не було, перешкод у користуванні квартирою їм не створювалось, відповідачі не сплачують комунальні послуги.

Посилаючись на те, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад шість місяців, участі в витратах на утримання квартири та оплаті комунальних послуг не беруть, ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71, 72 ЖК УРСР.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року, в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 вересня 2017 року у зв`язку з тим, що суди попередніх інстанцій не з`ясували обставин, які є необхідними для правильного вирішення спору, а саме скільки часу відповідачі не проживають у спірному приміщенні; які існують поважні причини їх не проживання у спірному жилому приміщенні; які дії вчинялися відповідачами до моменту розгляду справи судом для усунення їм можливих перешкод для такого проживання, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року скасовано і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач та її представник у судовому засіданні 10.07.2019 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання, в тому числі і в судове засідання 10.07.2019, не з`являлася, про час та місце повідомлялася належним чином, надавала медичну документацію про неможливість бути присутньою у судових засіданнях у зв`язку зі станом здоров`я.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання 10.07.2019 не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином. У судовому засіданні 28 травня 2019 року представник відмовилася від надання пояснень по справі.

Відповідач ОСОБА_4 у судові засідання, в тому числі і в судове засідання 10.07.2019, не з`являвся, про час та місце повідомлявся належним чином шляхом відправлення поштової кореспонденції та оголошення на сайті суду.

Третя особа ОСОБА_6 у судове засідання 10.07.2019 не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином. Її інтереси у судових засіданнях представляла позивач, як опікун недієздатної особи.

Третя особа ОСОБА_5 у судові засідання, в тому числі і в судове засідання 10.07.2019, не з`являвся, про час та місце повідомлявся належним чином.

Враховуючи достатність письмових доказів у матеріалах справи, суд вважає можливим проводити засідання без участі осіб, які не з`явилися до суду.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ордера № Г 244705 від 28 жовтня 1974 року на житлове приміщення, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Подільської районної ради від 14 жовтня 1974 року № 820, ОСОБА_1 на сім`ю у складі п`яти осіб, а саме: ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_8 , син ОСОБА_7 , син ОСОБА_5 , мати чоловіка ОСОБА_9 видано дозвіл на зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с.8 т.1).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25 серпня 2015 року, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7 т.1).

Згідно довідки КК «Центр комунального сервісу» № 28578 від 18 листопада 2015 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , був зареєстрований ОСОБА_7 з 17 вересня 1987 року, знятий з реєстрації 24 вересня 2015 року, як померлий. У квартирі також зареєстровані ОСОБА_1 (наймач), ОСОБА_3 (невістка), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_4 (онук), ОСОБА_6 (онука) (а.с.23 т.1).

Листом Оболонського РУ ГУ МВС України № 52/Я-5168 повідомлено, що з наданих пояснень мешканців будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 не проживають у квартирі АДРЕСА_4 , протягом тривалого часу (а.с.10 т.1).

З довідки СТ «Хутір Редьки» № 66 від 30 червня 2007 року вбачається, що ОСОБА_3 є членом садового товариства, з травня 2003 року постійно мешкає і користується земельною ділянкою АДРЕСА_5 (а.с.11 т.1).

За змістом актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 06 квітня 2015 року та 30 січня 2015 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , року в момент обстеження знаходились ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . При обстеженні квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не було вдома (а.с.61-62 т.1).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_7 , Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району у м. Києві, про зняття з реєстраційного обліку. Цим судовим рішенням встановлено, що за згодою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєструвалися на житловій площі квартири АДРЕСА_4 . Через непорозуміння та сварки в сім`ї, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тимчасово виїхали проживати в садовий будинок, розташований на Хуторі «Редьки», проте постійно там не проживають, оскільки будинок не є житловим, їхні речі знаходяться у спірній квартирі, вони в ній проживають постійно, іншого житла не мають (а.с.87-90 т.1).

Як вбачається зі змісту перекладу з англійської мови на українську мову довідки Філії «Чімелонг Груп» «Чімелонг Найт Зоо» м. Гуанчжоу від 30 січня 2016 року про працевлаштування, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно працює в цій компанії з 18 жовтня 2015 року (а.с.98-99 т.1).

Однак ті обставини, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі у зв`язку з працею за кордоном, спростовуються листом Державної прикордонної служби від 30.01.2019, згідно якого відомості про перетин державного кордону ОСОБА_4 відсутні (а.с.105 т.2).

За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР за тимчасової відсутності наймача або членом його сім`ї жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР).

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

З огляду на зазначене, для обґрунтованого вирішення спірних правовідносин та правильного застосування ст. 71 ЖК УРСР суди мають установити такі обставини: чи є відповідачі наймачами житлового приміщення або членами сім`ї наймача; скільки часу відповідачі не проживають у спірному приміщенні; які існують поважні причини їх не проживання у жилому приміщенні понад шість місяців.

Таким чином, на позивача покладено тягар доказування тих обставин, що відповідачі не проживають у спірному жилому приміщенні понад шість місяців до моменту звернення до суду із позовом. У свою чергу, відповідачі, які заперечують проти позову, мають належним чином довести, що їх непроживання у спірному житлі понад шість місяців зумовлено поважними причинами.

З вказаної вище довідки Філії «Чімелонг Груп» «Чімелонг Найт Зоо» м. Гуанчжоу від 30 січня 2016 року не вдається встановити чи відповідач ОСОБА_4 знаходиться у м. Гуанчжоу лише тимчасово у відрядженні, чи вибув до вказаного міста на постійне місце проживання.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надала відповіді на звернення до різних підприємств, установ та організацій щодо встановлення непроживання відповідачів у спірному приміщенні, а також акти обстеження житлових умов. Вказані докази не спростовані відповідачами.

Відповідач ОСОБА_3 у своїх письмових запереченнях посилалась на те, що відповідачі вселилися у спірне житло у встановленому законом порядку та є членами сім`ї наймача житла, між сторонами склались неприязні стосунки, у зв`язку із чим відповідачі були вимушені тимчасово виїхати на проживання в садовий будинок, який не є житловим, доступу до спірної квартири не мають, а син ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на час пред`явлення до нього позову перебував у іншій країні у зв`язку із роботою. На підставі вказаного відповідач ОСОБА_3 вважає, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад шестимісячний строк з поважних причин (а.с.100-104 т.1).

Однак суд вважає необхідним зазначити, що справа перебуває у позовному проваджені з листопада 2015 року. За вказаний період відповідачами не підтверджено належними та допустимими доказами вчинення їм перешкод у користуванні жилим приміщенням. У встановленому законодавством порядку також відповідачами не доведено, які дії вони вчиняли до моменту звернення до суду із даним позовом для користування спірною квартирою та відповідно усунення таких перешкод (звернення до правоохоронних органів, тощо).

У судовому засіданні 20 червня 2019 року сідок ОСОБА_11 повідомила суду, що відповідачі не проживають у спірній квартирі вже тривалий час. Витрати на утримання квартири несе особисто позивач.

20 березня 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 подала заяву про виклик свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Свою заяву представник мотивувала тим, що свідченнями зазначених свідків може бути підтверджений факт неможливості спільного проживання відповідачів з позивачем.

У судовому засіданні 20 березня 2019 року вказану заяву було задоволено судом, однак у судові засідання, що відбулися 02 травня 2019 року, 28 травня 2019 року, 20 червня 2019 року та 10 липня 2019 року явка вказаних вище свідків не була забезпечена ні відповідачем ОСОБА_3 , ні її представником.

Додатково у судове засідання 10 липня 2019 року свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повідомлялися судом шляхом поштового відправлення судових повісток за адресами, що вказані представником відповідача у зазначеній вище заяві, однак конверти повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.

Обставини, які встановлені рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття з реєстраційного обліку, яке набрало законної сили, про здійснення перешкод відповідачам у проживанні в спірній квартирі встановлені станом на 2013 рік. Диспозиція ст. 71 ЖК УРСР вимагає встановлення відповідних обставин станом на момент розгляду спору судом у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

З урахуванням викладеного, з метою дотримання вимог ЖК УРСР суд вбачає правильним позов задовольнити та визнати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають в спірній квартирі вже більше 6 місяців без поважних причин, і доводи позивача належними та допустимими доказами не спростували.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає правильним звільнити відповідача ОСОБА_3 від сплати судового збору, як особу з інвалідністю другої групи, а з відповідача ОСОБА_4 суд вважає необхідним стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

На підставі ст. 5, 71, 72, 107 ЖК УРСР, керуючись ст. 12, 81, 82, 89, 133, 141, 263, 269 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 липня 2019 року.

Суддя: Н.О. Яценко