ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року

м.Суми

Справа №592/19821/18

Номер провадження 22-ц/816/2688/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2019 року, в складі судді Фоменко І.М., постановлену у м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області про визнання права власності на причеп, в якому просила визнати за нею право власності на одноосний туристичний автопричеп СКІФ - М2 мод. 81064, номер кузова НОМЕР_1, 1990 року випуску.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2019 року провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області про визнання права власності на причеп закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вказану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що вона не погоджується з висновком суду першої інстанції, що їй з даним позовом необхідно звертатися в порядку адміністративного судочинства або в порядку окремого провадження. Вважає, що звертатися з позовом до відповідача про оскарження його відмови у вчиненні реєстраційних дій в порядку адміністративного судочинства вона не має права та підстав. Рішення суду про визнання права власності на транспортний засіб є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, а отже є підставою для здійснення державної реєстрації. Також вважає, що право власності, яке вона просить визнати за собою, не може бути визнане в порядку окремого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області, спростовуючи доводи скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Положеннями пункту 1 ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов'язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов'язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.

З огляду на вище зазначені норми права, не вважається публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому фізична особа звернулася до суду за захистом не публічного, а цивільного права. У такому випадку це спір про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права.

Позивач звернулася до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС України в Сумській області з вимогою про визнання за нею права власності на одноосний туристичний автопричеп СКІФ - М2 мод. 81064, номер кузова НОМЕР_1, 1990 року випуску, оскільки вважає, що її право, як власника не визнається віповідачем. При цьому, виходячи зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 та враховуючи доводи апеляційної скарги, вона не оскаржує реєстраційні дії відповідача, тобто не заявляє вимоги вирішити публічно-правовий спір з відповідачем, а тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про непоширення цивільної юрисдикції на даний спір.

Крім того, суд першої інстанції закриваючи провадження в даній справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України), зазначає, що позивач має право звернутися до належного відповідача, а у разі його відсутності і спору про право, може звернутися до суду в порядку окремого провадження або оскаржити дії відповідача в порядку адміністративного судочинства, що свідчить про неоднозначність висновків місцевого суду.

Враховуючи, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2019 року в даній справі скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області про визнання права власності на причеп, направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 травня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик