ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Харків

Справа № 610/3030/18

Провадження № 22-ц/818/1696/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Відповідач: ОСОБА_2,

Третя особа: ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2018 року, ухвалене суддею Тімоновою В.М.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною 23-х років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позов мотивований тим, що 09 січня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано 12 лютого 2012 року. У шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні та 12 жовтня 2018 року досягла повноліття. Донька сторін навчається на денному відділенні Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», період навчання у якому закінчується 30 червня 2021 року. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, яка потребує коштів на навчання, матеріальну допомогу добровільно не надає, хоча працевлаштований, має достатній рівень постійного доходу та може надавати таку допомогу. Вказує на неодноразові намагання врегулювати спір досудово, на які відповідач не реагує.

У відзиві представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 зазначено, що позивач визнає позов частково та просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 від заробітку (доходу).

В обґрунтування посилається на те, що донька навчається у ВНЗ на бюджетній основі, отримує стипендію у розмірі 1500 грн., до заяви додав довідки щодо поставленого йому діагнозу нирково-клітинного раку. Посилаючись на довідки про доходи стверджує, що його матеріальний стан значно гірше ніж ОСОБА_1, яка на його думку приховує свої доходи, оскільки значну частину грошових коштів відповідач витрачає на лікування, медичні препарати та періодично знаходиться на лікарняних, а також сплачував аліменти на утримання іншої дитини ОСОБА_5, який проживає з позивачем та наразі працює офіційно, у розмірі 1/8 від доходів (заробітку). Вказує, що додаткового заробітку, окрім заробітної плати не має, так як і відсутні транспортний засіб чи житло на праві власності.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2021 року, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з врахуванням стану здоров'я, матеріального становища дитини і платника аліментів, суд дійшов висновку про можливість батька надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частин від усіх видів заробітку щомісячно.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися з апеляційною скаргою, у якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права та яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважають, що ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки у відповідача немає групи інвалідності, він знаходився на амбулаторному лікуванні, та його лікування має бути безкоштовним, що не свідчить про тяжкий стан відповідача. Зазначають, що доходи відповідача є значними та підтверджують його можливість сплачувати аліменти у відповідному розмірі ј частини від доходів. Звертають увагу суду на те, що ОСОБА_2 після ухвалення рішення судом першої інстанції 21 грудня 2018 року придбав автомобіль.

Відповідач ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України, у якому просив залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що сторони з 9 січня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12 лютого 2012 року.

Позивач ОСОБА_1 є матір'ю, а відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис №18 (а.с.6).

З довідки № 66-03-180/584 від 26 вересня 2018 року, виданої Національним університетом «Харківський політехнічний інститут» вбачається, що ОСОБА_3 є студентом 2 курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту хімічних технологій та інженерії. Строк навчання з 01 вересня 2017 року по червень 2021 року (а.с.7). Довідка дійсна до 31 січня 2019 року.

Статтею 199 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Аліментні зобов'язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6?1296цс15, при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми глави 16 СК України не встановлюють обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, норми статті 185 СК України, яка регулює участь батьків у додаткових витратах на дитину, не застосовуються.

Визначення розміру аліментів з урахуванням нижньої межі - не нижче 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачено нормами Сімейного кодексу України, які регулюють обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, однак нормами статті 199 СК України - не передбачено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання до досягнення нею 23-річного віку, судова колегія погоджується з рішенням суду в частині визначення розміру таких аліментів, оскільки суд вірно надав оцінку та врахував матеріальний стан відповідача, стан його здоров'я та доходи сторін.

Щодо посилання позивача та третьої особи в апеляційній скарзі на факт придбання відповідачем автомобіля, то на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності і обґрунтованості ухваленого судом першої інстанції рішення в межах, встановлених статтею 367 ЦПК України, зокрема, в суді апеляційної інстанції докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об"єктивно не залежали від нього.

Придбання відповідачем транспортного засобу відбулося після ухвалення оскаржуваного рішення, тобто, вказані обставини не існували на час розгляду справи судом першої інстанції та їм не надавалася відповідна оцінка, тому ці доводи не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.

При цьому, у ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не впливають на їх правильність, а лише зводяться до переоцінки доказів, яким надана належна правова оцінка судом першої інстанції.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2018 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук