Єдиний унікальний номер справи 488/3582/18 Головуючий по 1 інстанції Селіщева Л.І.
Провадження 22-ц/812/824/19 Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановила:

В серпні 2018 року ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

11 вересня 2018 року Корабельним районним судом м. Миколаєва відкрито провадження по даній справі № 488/3582/18.

В подальшому в листопаді 2018 року ОСОБА_2 змінила позовні вимоги до ОСОБА_1 та просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі Ѕ частини, а також на її утримання в розмірі ј усіх видів заробітку (доходів).

17 грудня 2018 року на адресу Корабельного районного суду м. Миколаєва від відповідача ОСОБА_1 . надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини із ним.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику з підстав передбачених ч. 3 ст. 194 ЦПК України.

Цією ж ухвалою суду сторонам надано строк для примирення у три місяці та зупинено на цей час провадження по справі, наступне судове засідання призначено на 18 березня 2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду в частині повернення зустрічного позову скасувати та постановити нове судове рішення про поновлення пропущено строку для подачі зустрічної позовної заяви, прийняти цей позов до спільного розгляду з первісним позовом.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції в частині повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1

Повертаючи ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що вона подана з порушенням вимог ч.1 ст.193 ЦПК України, а доводи відповідача про поважність причин пропуску ним строку не є об`єктивними причинами, що перешкоджали йому дотриматись передбаченого законом строку.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої ст.193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику (ч.3 ст.194 цього Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що первісний позов подано ОСОБА_2 16 серпня 2018 року та ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2018 року залишено його без руху.

Ухвалою цього ж суду від 11 вересня 2018 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу ОСОБА_1 судом першої інстанції роз`яснено та встановлено п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, а також право пред`явити зустрічний позов у строк передбачений ч.1 ст. 193 ЦПК України.

В матеріалах справи міститься розписка (а.с.15) з власноручним підписом ОСОБА_1 , яка свідчить про отримання ним 19 вересня 2018 року копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками та судової повістки про виклик до суду на 20 листопада 2018 року у даній справі.

Таким чином, враховуючи дату отримання копії ухвали про відкриття провадження, останнім днем для подання відзиву на позов для відповідача та надання зустрічного позову було 04 жовтня 2018 року.

Зустрічна позовна заява подана ОСОБА_1 до суду першої інстанції 17 грудня 2018 року (а.с.66).

Частиною 1 статті 193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву з порушенням строку, встановленого ч.1 ст.193 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності можливості належним чином підготувати та подати зустрічний позов (з 10 жовтня 2018 року по 16 листопада 2018 року, з 21 листопада 2018 року по 07 грудня 2018 року знаходився у відрядженні) не можна визнати обґрунтованими, тому що наведені ним обставини жодним чиним не вплинули на це з огляду на закінчення процесуального строку ще 04 жовтня 2018 року та реалізацією права 03 жовтня 2018 року на подачу відзиву на позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За правилами ч.2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проте зустрічний позов пред`явлено з пропуском строку встановленого ст. 193 ЦПК України, а заяву про його продовження не було подано до закінчення цього строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001р.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Крім того, повернення зустрічного позову не перешкоджає особі пред`явити такий позов у загальному порядку.

Оскільки суд постановив ухвалу з дотриманням закону, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 08 травня 2019р.

Головуючий: Судді: