Справа № 214/4247/19
6/214/123/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.

за участю:

секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Захаренко К.С. про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу перебування подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Захаренко К.С. про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу.

В обґрунтування вищезазначеного подання, державний виконавець зазначає, що на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться ВП № 53141466 з примусового виконання виконавчого листа № 2а/0470/12723/12, виданого 30.12.2013 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення боргу з ОСОБА_1 у розмірі 1732,80 грн. на користь Криворізького центрального об`єднаного УПФУ у Дніпропетровській області.

Рішення суду на сьогоднішній день боржник не виконує, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснює. Під час виконання рішення державним виконавцем встановлено, що боржник офіційно не працевлаштована, пенсію не отримує. Державний виконавець неодноразово направляв виклики на адресу боржника. Однак боржник до органу ДВС не з`являється. 19.02.2019 року та 24.05.2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , та встановлено зі слів сусідів, щоб боржник за даною адресою проживає на постійній основі, про що складно акт державного виконавця, підписаний двома понятими, про те двері ніхто не відчинив, боржнику залишено виклик. Станом на 25.05.2019 року борг в розмірі 1732,80 не сплачений.

В судове засідання державний виконавець, представник стягувача та боржник не з`явилися, про час та місце розгляду подання повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду судом подання.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зміст та вимоги подання, надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконання рішення від 13.02.2013 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду видано виконавчий лист №2а/0470/12723/12 про стягнення боргу з ОСОБА_1 у розмірі 1732,80 грн. на користь Криворізького центрального об`єднаного УПФУ у Дніпропетровській області (а.с. 5-6).

Постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ від 16.12.2016 року відкрито виконавче провадження №53141466 з примусового виконання виконавчого листа №2а/0470/12723/12 (а.с. 2).

19.03.2018 року постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ накладено арешт на майно боржника (а.с. 9).

Як слідує з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно зі ст.438 ЦПК України, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням його майна або за місцем перебування (проживання) стягувача.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби, обізнаності з наявністю виконавчого провадження загалом, та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

У розумінні ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Із долучених до подання матеріалів не можливо встановити, чи обізнана боржник ОСОБА_1 про наявність виконавчого провадження, оскільки до постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем взагалі не додано доказів її правлення боржникові.

Як вказувала державний виконавець, виходом за місцем постійного проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено зі слів сусідів, щоб боржник за даною адресою проживає на постійній основі, про що складно акт державного виконавця, відписаний двома понятими, про те двері ніхто не відчинив, боржнику залишено виклик.

Однак, в акті в якості понятих залучені не сусіди боржника, зі слів яких нібито встановлено місце проживання боржника, а сторонні особи, які мешкають в інших будинках та взагалі по іншій вулиці. Що викликає у суду сумнів в дійсності такої дії загалом.

Крім того, виконавцем не надано жодного доказу що боржникові направлялися виклики, та вона отримувала чи відмовлялася від їх отримання.

Окремо слід зазначити, що в поданні державного виконавця взагалі не зазначена дата та час на які слід здійснити привід боржника, а надані державним виконавцем документи не завірені належним чином.

З огляду на викладене, відсутність жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували дійсність належного повідомлення боржника про його виклик до виконавчої служби, обізнаність з викликом до ДВС, а так само умисність невиконання приписів державного виконавця, суду не надано, у зв`язку з чим застосування до ОСОБА_1 примусового приводу як боржника не відповідатиме визначеним ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення прав, свобод і інтересів особи, суд не знаходить підстав для задоволення подання, оскільки, привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Керуючись ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Захаренко К.С. про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Ткаченко