Справа № 453/749/17 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/811/250/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Фейір К.О.

з участю представника позивача Горох В.В., представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 453/749/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року ухваленого судом у складі судді Микитина В.Я. у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, з участю третіх осіб - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Славської селищної ради Сколівського району Львівської області та Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області про усунення перешкод у здійсненні права користування спільним майном багатоквартирного житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 06.07.2017 року звернулася в суд із позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні горищем у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно здійсненої відповідачем ОСОБА_5 добудови розміром 7,04 м х 4,7 м на другому поверсі; 3,3 м х 7,0 м на другому та мансардному поверсі до зазначеного багатоквартирного будинку, у користуванні сходовою кліткою шляхом встановлення над нею вікна та у користуванні газопроводами шляхом демонтажу цегляних опорних стовпів за рахунок коштів відповідача. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй разом із членами сім'ї - третіми особами у справі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_5 є власником та мешкає у квартирі № 3 у вказаному житловому будинку. У 2004-2006 роках останній здійснив реконструкцію власної квартири № 3 з її розширенням за рахунок горища, яке є допоміжним приміщенням вказаного багатоквартирного будинку. Розмір добудови до квартири № 3 на другому поверсі становить 7,04 м х 4,7 м, на другому поверсі та мансардному поверсі - 3,3 м х 7,0 м. Проведення такої реконструкції відповідач ОСОБА_5 здійснив без дозволу на виконання будівельних робіт, що видається органами державної архітектурно-будівельної інспекції, без містобудівних умов та обмежень на проектні роботи, що видаються органами архітектури, без затвердженої проектної документації, без згоди інших співвласників будинку. Також, під час проведення цих будівельних робіт відповідачем було замуровано вікно над загальною існуючою сходовою кліткою, в результаті чого природне освітлення в денний період не потрапляє на неї. Зазначає, що відповідачем неякісно виконано стропильну систему та примикання покрівлі даху реконструйованої частини квартири до існуючого покриття даху багатоквартирного будинку, внаслідок чого під час дощу та танення снігу протікає покриття над кухнею належної їй з членами сім'ї квартири № 4. Зазначає, що відповідач ОСОБА_5 замурував газопроводи у цегляні опорні стовпи, чим обмежив доступ для їх обслуговування та призвів до порушення правил безпеки систем газопостачання, будівельних норм В.2.5-20-2001. Таким чином, необхідні дозвільні документи з приводу реконструкції квартири АДРЕСА_2 за рахунок приміщень горища, у тому числі, і дозвіл та погодження компетентних служб на початок робіт і їх завершення, відсутні. На даний час роботи щодо реконструкції належної відповідачу ОСОБА_5 квартири із розширенням за рахунок горища та інші роботи вже завершені, внаслідок чого їй повністю унеможливився доступ до горища і використання такого за призначенням. Оскільки відповідач ОСОБА_5 порушує її права як законного співвласника допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку і добровільно відмовляється демонтувати здійснену добудову з приведенням горища та покрівлі будинку у попередній стан, а також відновленням у попередній стан сходової клітки та доступу до існуючих газопроводів, і тим самим усунути наведені вище перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями та конструкціями багатоквартирного житлового будинку, тому вона була змушена звертатися до суду із даним позовом у порядку ст. ст. 369, 382-383, 386, 391 ЦК України.

Оскаржуваним заочним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Усунуто ОСОБА_6 перешкоди у користуванні горищем у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 шляхом знесення ОСОБА_5 самочинно здійсненої добудови розміром 7,04 м х 4,7 м на другому поверсі, 3,3 м х 7,0 м на другому та мансардному поверсі до зазначеного багатоквартирного будинку; у користуванні сходовою кліткою у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 шляхом встановлення ОСОБА_5 над нею вікна; у користуванні газопроводами у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу ОСОБА_5 цегляних опорних стовпів - за рахунок коштів ОСОБА_5.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 640 (шістсот сорок) грн. понесених судових витрат у справі.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 19 липня 2018 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Заочне рішення оскаржив представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 здійснив самочинне будівництво, оскільки таке здійснювалось згідно з рішенням органів місцевого самоврядування, відповідних дозволів та виготовленої проектної документації, які судом не досліджувались. Звертає увагу, що практично всі співвласники житлового будинку здійснили ремонтно-будівельні роботи по реконструкції приміщень своїх квартир, а власник квартири №4, тобто позивач, провела ремонтні роботи по розширенню своєї квартири за рахунок загального коридору багатоквартирного житлового будинку (над яким ОСОБА_5 влаштував мансарду)- прибудувавши вхідний тамбур, де влаштувала приміщення туалету і душової. Для проведення вказаних добудов ОСОБА_5 замовляв один проект на всіх мешканців будинку, однак вказані обставини залишились поза увагою суду. Звертає увагу, що Сколівський районний суд Львівської області вже розглядав справу №2-53/2005 року про той самий предмет із тих самих підстав, а тому суд безпідставно не закрив провадження у справі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном ОСОБА_6, оскільки остання не надала суду будь-яких доказів, які підтверджують дані доводи. Звертає увагу, що знесення самочинного об'єкта нерухомості відповідно до ст.376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об'єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Крім цього, зазначає, що позивач пропустила строк позовної давності, оскільки прибудова та надбудова були завершені ще в 2006 році. Просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Горох В.В. зазначає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою. Стверджує, що суд першої інстанції правильно встановив, що розширення квартири за рахунок горища, відповідач ОСОБА_5 здійснив без дозволу на виконання будівельних робіт, що видається органами державної архітектурно-будівельної інспекції, без містобудівних умов та обмежень на проектні роботи, що видаються органами архітектури, без затвердженої проектної документації, без згоди інших співвласників будинку, чим порушив права позивача, як співвласника багатоквартирного будинку. Твердження відповідача про пропуск строку позовної давності вважає безпідставними, оскільки позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення суду без змін.

На апеляційну скаргу представник позивача адвокат Горох В.В. відповідно до вимог ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) надав Відзив.

Вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без задоволення. Зазначає, що розглядаючи позов ОСОБА_6, суд першої інстанції дослідив всі обставини справи, застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню до даних правовідносин. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників відповідача ОСОБА_5- ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача Горох В.В., вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно довідки Славської селищної Ради № 1016 від 28.03.2016 року житловий будинок по АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності Славської селищної Ради та складається із чотирьох квартир. (а.с. 9).

Квартира АДРЕСА_1 належить позивачу по справі ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 01.12.1993 року (а.с. 10-12).

Згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 01.12.1993 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_11 та членам її сім»ї, в тому числі відповідачу по справі ОСОБА_5 (а.с. 93).

Актом комісії Славської селищної Ради від 12.04.2017 року встановлено факт реконструкції житлової квартири №3 з добудовою мансарди багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 жителем квартири №3 вказаного будинку ОСОБА_5

Вказана реконструкція багатоквартирного житлового будинку здійснена протягом 2004-2006 років без наявної на той час дозвільної документації. Будівельні роботи ОСОБА_5 розпочав у 2004 році, дозвіл на виконання вказаного будівництва ОСОБА_5 отримав 17.09.2006 року за №15.

В Акті перевірки виконання будівельних робіт реконструкції житлової квартири з добудовою мансарди по АДРЕСА_1 від 29 травня 2006 року вказано, що у зв»язку із недотриманням державних стандартів, грубим порушенням будівельних норм і правил під час будівництва, інспекція ДАБК Сколівської РДА припиняє дію дозволу 15 від 17.03.2006 року і анульовує його. Станом на час обстеження іншого законного дозволу (декларації) на початок виконання будівельних робіт забудовником ОСОБА_5 виконавчому комітету Славської селищної ради не надано.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004, де у пункті 1.3 резолютивної частини рішення прописано, що питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Із застосуванням вимог ст. 369 ч.1, 2 , ст. 383 ч.2 Цивільного кодексу України, пунктів 1.4.1; 1.4.3, 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), суд першої інстанції постановив заочне рішення про задоволення позову.

При цьому, судом не досліджено та не взято до уваги, що 18.07.2002 року виконавчим комітетом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області надано дозвіл ОСОБА_5 на проведення реконструкції квартири АДРЕСА_1 та капітального ремонту цієї квартири і горища над нею після погодження із Сколівською архітектурно-планувальною групою. ( а.с. 120 т.1).

Головою Сколівської районної ради Андрушків Ю. затверджений комплексний висновок комісії про надання ОСОБА_5 земельної ділянки пл.0,003 га під будівництво-реконструкцію своєї квартири, яка знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1. (а.с.169-170 т.1).

Затверджено Славською селищною радою Довідку-характеристику земельної ділянки під забудову ОСОБА_5 пл. 0, 003 га по АДРЕСА_1. (а.с.91-92 т.1, 161).

12.12.2005 року Славською селищною Радою прийнято рішення № 1273 про надання дозволу ОСОБА_5 на розробку містобудівельного обґрунтування для проведення реконструкції власної житлової квартири з добудовою мансардного приміщення кв.3 по АДРЕСА_1. ( а.с. 103 т.1).

На замовлення ОСОБА_5 Львівським філіалом Державного науково-дослідного інституту «НДІ проект реконструкція» у лютому 2016 року розроблений проект впорядкування існуючого житлового будинку АДРЕСА_1 (приведення до норм та стандартів). (а.с. 164-166 т.1).

17 березня 2006 року Інспекцією ДАБК Сколівської РДА ОСОБА_5 наданий дозвіл на виконання будівельних робіт на реконструкцію квартири з добудовою мансарди по АДРЕСА_1 на підставі проекту розробленого НДІ проект реконструкція. (а.с.168 т.1).

08.06.2006 року Сколівською СЕС складено Висновок №5/01 про затвердження проекту впорядкування житлового будинку виготовленого на замовленя ОСОБА_5 «НДІ проект реконструкція». (а.с. 171-172т.1).

Як вбачається із проекту реконструкції, проведені відповідачем ОСОБА_5 ремонтно-будівельні роботи по реконструкції квартири №3 з надбудовою проведені над квартирою №1 та загальним коридором 4-х квартирного житлового будинку.

Власниками квартир №1 та №2 проведено добудову до існуючих приміщень житлового будинку.

Власник квартири №4 ОСОБА_6 провела будівельно- ремонтні роботи по розширенню своєї квартири за рахунок загального коридору багатоквартирного житлового будинку (над яким ОСОБА_5 влаштував мансарду) , прибудувавши вхідний тамбур, де облаштувала приміщення душової та туалету).

Саме для проведення добудов усіма співвласниками будинку відповідно до вимог архітектурно-будівельних норм ОСОБА_5 згідно рекомендації комісії Сколівської районної ради на підставі листа № 566/02-14 від 04.10.2015 року виготовив у Львівській філії «НДІ проектреконтрукція проект реконструкції один для всіх співвласників будинку.

Із врахуванням вище зазначеного, суд апеляційної інстанції не вбачає ознак самочинного будівництва у діях відповідача ОСОБА_5

У матеріалах справи наявне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2005 року (справа № 2-53, 2005) у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до ОСОБА_5, з-я особа Славська селищна Рада Сколівського району про самочинне будівництво та стягнення моральної шкоди, яке скасоване Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 03 квітня 2006 року.

У вказаній вище Ухвалі колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 03 квітня 2006 року прописано, що за зібраними по справі доказами є всі підстави вважати, що здійснене ОСОБА_5 будівництво втратило ознаки самочинного будівництва, визначені ст.376 ЦК.

За змістом ст.376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил (ч.1) і у випадку, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво (ч.4).

На виконання Ухвали Апеляційного суду Львівської області від 03 квітня 2006 року Сколівським районним судом Львівської області повторно розглянуто вищеназвану справу та 02 червня 2010 року прийнято рішення, яким відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні її позову про визнання будівництва самочинним, його знесення та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2011 року рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 червня 2010 року залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилено. ( а.с.186-187 т.1).

У прийнятій Апеляційним судом ухвалі від 30 травня 2011 року, яка набрала законної сили із посиланням на приписи ч.7 ст. 376 ЦК прописано, що суд може прийняти рішення про знесення самочинного будівництва за рахунок особи, яка його здійснила (здійснює) за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, а відтак інша особа, права якої порушуються таким будівництвом, не може бути визнана належним позивачем за таким позовом, що не позбавляє її права на звернення з відповідною скаргою до відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Під час повторного розгляду вищезазначеної справи у Сколівському районному суді, судом згідно ухвали від 24 липня 2006 року призначалася судова будівельно-технічна експертиза на відповідність будівництва мансардного поверху за адресою АДРЕСА_1 проектній документації та будівельним нормам, можливості безпечної експлуатації.

У Висновку № 3481 від 24.12.2007 року складеного експертом Львівського НДІ судових експертиз МЮ України Журавльовою О.І. зазначено, що станом на час проведення дослідження проектна документація на будівництво (реконструкцію) існуючого житлового будинку з надбудовою мансардного поверху над загальним коридором відповідає вимогам державних правил і норм.

Прибудова мансардного поверху над загальним коридором багатоквартирного будинку в аварійному стані не перебуває, але вимагає проведення додаткових робіт по підсиленню для подальшої експлуатації будинку.

Зазначеною експертизою встановлено, що практично всі співвласники будинку АДРЕСА_1 здійснюють реконструкцію своїх квартир у зв»язку з чим комісія Сколівської районної ради 04.10.2015 року рекомендувала селищному голові надати дозвіл для виготовлення проектної документації на весь будинок.

Враховуючи вище зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що предметом спору є усунення перешкод у користуванні спільним майном багатоквартирного будинку, а саме, проведеними добудовами, здійсненими ОСОБА_5, які були предметом розгляду попередніх судів та рішення по яких долучені до матеріалів справи, дано цьому правову оцінку.

Щодо доводів апеляційної скарги про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК, суд відмовляє у цій частині, посилаючись на те, що мотивами позовних вимог є створення перешкод відповідачем внаслідок порушення прав співвласників багатоквартирного будинку, проведення прибудов, добудов без погодження із іншими співвласниками та порушення внаслідок таких дій вимог ст. ст. 369 ч.ч. 1, 2, ст. 382 ч.2 ЦК, порушення Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч.6 ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК суд приймає до уваги належні, допустимі, достовірні та достатні докази.

Позивачем по справі ОСОБА_6 не надано суду доказів про неможливість нею користуватися приміщенням горища, не надано претензій, звернень спеціалістів про не проведення огляду та перевірки димовивідних каналів через відсутність доступу до таких. Сам факт добудови мансардного приміщення не є підставою для створення відповідачем таких перешкод.

Щодо мотивів про перешкоди у користуванні газопроводом внаслідок замурування в опорні стовпи, позивачем не надано актів про відключення внаслідок цього газопостачання, не зазначено, які саме перешкоди у газопостачанні до її квартири, чим порушені її права. Зазначене з приводу цього відноситься до компетенції Управління експлуатацією газового господарства та регулюється Правилами по наданню населенню послуг з газопостачання затвердженими постановою КМУ від 09.12. 1999р. №2246 із наступними змінами та доповненнями.

Щодо інших мотивів позовної заяви, які суд першої інстанції вважав порушенням прав позивача, створенням перешкод позивачу, стосується дотримання забудовником ДБН та повинно вирішуватися способом усунення таких порушень, приведення до норм та стандартів, оскільки знесення прибудов, добудов, які проведені з дозволу органів місцевого самоврядування та на земельній ділянці виділеній для цієї мети відповідно до ст.376 ЦК не є самочинним будівництвом. З приводу вище зазначеного дано роз»яснення у постанові №6 Пленуму Вищого Спеціалізоваого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30 березня 2012 року та роз»яснено, що знесення самочинного об»єкта нерухомості відповідно до ст. 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об»єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-180цс/14, № 642/7110/15-ц.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності у тому числі і знесення самочинного об»єкту нерухомості при доведеності факту порушення його прав таким будівництвом.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині пропуску строку позовної давності, суд вважає, що оскільки відносини між сторонами стосуються права володіння, користування власністю та є триваючими, мали місце неодноразові звернення у судові органи, відтак загальний строк позовної давності на дані правовідносини не поширюється.

Відповідно до ст. 376 ч.1 п. 4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_6 у задоволенні її позову до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування спільним майном багатоквартирного житлового будинку, з участю третіх осіб.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк