Дата документу 02.05.2019
Справа №320/1565/19
Провадження №2/320/1739/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд у складі:
головуючого судді Фоміна В.А.,
за участі секретаря Захарової І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування будинком № 20 по вулиці Мініна м. Мелітополі Запорізької області, посилаючись на те, що вона є власником зазначеного домоволодіння. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який є її зятем, однак не проживає в будинку з 2011 року. Тому вона просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним будинком, оскільки його реєстрація порушує її права як володільця майна.
Позивач в судове засідання не зявилась, але від неї до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову не надіслав.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 вересня 2006 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 157056485 від 21.02.2019 року, ОСОБА_1 є власником будинку № 20 по вулиці Мініна в місті Мелітополі Запорізької області /а.с.9-10/.
Згідно довідки голови квартального комітету від 21.02.2019 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не мешкає за вказаною адресою з 17.08.2011 року /а.с. 11-12/.
Судом встановлено, що відповідач є зятем позивачки і зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але не мешкає з 17.08.2011 року. У звязку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, остання не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки відповідач є зятем позивача, тому, згідно з чинним законодавством України,у даному випадку слід застосовувати вимоги ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно яких член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у вказаному будинку судом не встановлено.
Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позов позивача до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 14, 60, 209, 229, 247, 263, 265, 273, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком № 20 по вулиці Мініна в м. Мелітополі Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Відомості про відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Повне судове рішення складено 02 травня 2019 року.
Суддя: В.А. Фомін