Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 198/512/17

провадження № 61-39964св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Новов'язівська сільська рада Юр'ївського району Дніпропетровської області,

треті особи: Юр'ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Комунальне підприємство «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області», Юр'ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року у складі головуючого-судді Маренич С. О. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року, у складі суддів: Макарова М. О., Петешенкової М. Ю., Пищиди М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району Дніппропетровської області про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить жилий будинок АДРЕСА_1, який мати успадкувала після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, ОСОБА_3 просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 не входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті матері позивача ОСОБА_4, оскільки остання за життя не оформила та не зареєструвала за собою у встановленому законом порядку таке право.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У липні 2018 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що спірний жилий будинок належав на праві власності його батьку, а після його смерті спадщину прийняла його мати, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки до і після смерті батька постійно проживала у спадковому будинку до часу своєї смерті, що підтверджується належними доказами, унаслідок чого безпідставно відмовили в задоволенні вимог позивача про визнання за ним права власності на спірний будинок в порядку спадкування. Крім того, у порушення вимог статті 206 ЦПК України, судом першої інстанції не прийнято до уваги факт визнання відповідачем позову, що залишилося й поза увагою суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та надано строк для надання відзиву.

Сторони не скористалися своїм правом та не подав до суду відзиву на касаційну скаргу.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5, якому за життя на праві власності належав жилий будинок АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернувся позивач ОСОБА_3, інший спадкоємець ОСОБА_6 від прийняття спадщини відмовився, надавши про це відповідну заяву нотаріусу.

03 липня 2017 року ОСОБА_3 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких успадкував після смерті матері земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0000 га, що розташована на території Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельну для ведення особистого селянського господарства площею 0, 0980 га, які розташовані по АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 356/02-31 від 03 липня 2017 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_4 на вказану нерухомість.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Разом з тим, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно зі статтею 524 ЦК УРСР, який був чинний на день смерті батька позивача ОСОБА_5, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідок Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області № 1466 від 25 жовтня 2016 року та № 1465 від 25 жовтня 2016 року мати позивача ОСОБА_4 на день смерті свого чоловіка ОСОБА_5 була зареєстрована і постійно проживала разом з останнім у будинку АДРЕСА_1. Після смерті чоловіка та до дня своєї смерті ОСОБА_4 залишалися проживати та була зареєстрована у вказаному будинку.

Таким чином, ОСОБА_4 є такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, шляхом вступу та управління майном, а саме будинком АДРЕСА_1, й відповідно такий будинок входить до складу спадщини після смерті самої ОСОБА_4, яку у встановленому законом порядку прийняв позивач ОСОБА_3, але позбавлений можливості оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів.

За вказаних обставин, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_3, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 не зареєструвала належним чином своє право власності на спірний будинок, є помилковим.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до частини першої статті 412 ЦПК Україниє підставою для скасування ухвалених судових рішень.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК Українисуд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

З урахуванням того, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення судів першої й апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з підстав, викладених вище.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, треті особи: Юр'ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Комунальне підприємство «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області», Юр'ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловй будинок АДРЕСА_1.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
Г. І. Усик