Справа № 439/68/19

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 439/68/19

19 квітня 2019 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку,

в с т а н о в и в:

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму не відшкодованої шкоди 1382 гривні 08 коп, а також стягнути з відповідача кошти за сплату судового збору на користь військової частини НОМЕР_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 подав заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Взявши до уваги заяву представника позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_1 неодноразово порушував вимоги ст.ст. 11, 12, 13, 49, 24, 19,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року №548-ХГУ, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого законом України від 24 березня 1999 року № 551 -XVI, а саме, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, берегти державне майно.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2017 року № 489-ОД ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з відсутністю на військовій службі 23 серпня 2017 року без поважних причин та накладено стягнення «Сувора Догана».
25.08.2017 року ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі без поважних причин більше 3-х годин, тому наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2017 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення «Попередження про неповну службову відповідність».
28.08.2017 року ОСОБА_1 повторно був відсутній на військовій службі більше 3-х годин без поважних причин, у зв`язку з чим його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 501-ОД від 28.08.2017 року звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю на підставі пп. е п. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно п. 5 наказу начальник речової служби зобов`язаний провести розрахунок отриманого речового майна.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №192 від 01.09.2017 року ОСОБА_1 за систематичне порушення військової дисципліни звільнено у запас за пунктом «е» (через службову невідповідність), 01 вересня 2017 року справи та посаду здав та вибув до Бродівського РВК Львівської області для зарахування на військовий облік.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час служби отримав речове майно на суму 1870 грн. 64 коп., однак, був достроково звільнений за порушення військової дисципліни і строк носіння обмундирування не закінчився, чим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до п. 31.6 наказу Міністра Оборони України від 11.06.2008 № 260 Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, - командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння). Таким чином, солдата ОСОБА_1 було повністю позбавлено премії за серпень місяць 2017 року, тому відрахування було здійснено у сумі 488, 08 грн. На даний час сума заборгованості становить 1382,08 грн.

Згідно статті 17 Конституції України, - захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Особи, що посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягуються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Постановою ВРУ «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» п. 31, - у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Відповідно до ст. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Пунктами 2, 3, 4 частини І постанови Верховної Ради України №243/95- ВР від 23.06.1995р. «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» (надалі - Положення) передбачено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. У випадках, передбачених «пунктом 14 цього Положення, відшкодування» військовослужбовцем прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна. Військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди. Відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завданні за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 4, 7, 12, 13, 43, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у с. Старичі Яворівського району Львівської області 1382,08 гривні у відшкодування шкоди.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь військової частини НОМЕР_1 1762 гривні - сплачену суму судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Бродівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. Бородійчук