ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/646/19 Справа № 2-9247/10 Головуючий у першій інстанції: Ходаківський М.П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування ухвали та арешту нерухомого майна у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості (а.с. 136-137).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та задоволення його заяви про скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2010 року (а.с. 141-142).

Розглянувши матеріали, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення ухвали про забезпечення даного позову від 05.02.2010 року, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення ухвали про забезпечення даного позову від 05.02.2010 року, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3, ч. 6 ст. 154 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 1 ст. 158 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року).

За змістом ч. 7 статті 158 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 8 вказаної вище статті, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, встановлено, що якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення з них заборгованості.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року було задоволено заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову у даній справі та накладено арешт в межах заявлених позовних вимог 295107,60 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, здійснювати його відчуження (а.с. 52).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 грудня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 2008-006 від 11 лютого 2008 року 195429,07 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 2008-006 від 11 лютого 2008 року 200,00 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 2008-150 від 25 вересня 2008 року 99116,99 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № № 2008-006 від 11 лютого 2008 року від 25 вересня 2008 року 200,00 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн. та 1700,00 грн. судового збору (а.с.112-114).

Вказане вище заочне рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська у квітні 2011 року було видано виконавчі листи у вказаній цивільній справі, що підтверджується розпискою представника банку на обкладинці матеріалів справи.

30 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду із заявою "про скасування ухвали суду", в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року та скасувати арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 9545481 від 22.02.2010 року (а.с. 119 т.1).

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги зміст прохальної частини заяви ОСОБА_6, враховуючи, що нормами Цивільного процесуального Кодексу не передбачено скасування судом першої інстанції своєї ухвали про забезпечення позову, - колегія приходить до висновку про обґрунтованість відмови місцевого суду у задоволенні вимоги про скасування ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 лютого 2010 року про забезпечення даного позову.

Крім того, виконавчий лист, виданий на підставі вказаного вище судового рішення, що набрало законної сили, про солідарне стягнення, зокрема, з ОСОБА_3 на користь банка заборгованості за кредитним договором № 2008-006 від 11 лютого 2008 року в сумі 195429,07 грн. - виконаний частково у розмірі 50159,49 грн. Викладене підтверджується представленими банком копіями вказаного виконавчого листа з відповідними відмітками державного виконавця щодо часткового виконання та постанови державного виконавця Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження.

Приймаючи до уваги, що заява ОСОБА_3 від 30 березня 2018 року про скасування ухвали про забезпечення позову та арешту не містить будь-якого обгрунтування, зокрема, щодо стану виконання відповідного судового рішення (а.с. 119 т.1); враховуючи, що ні місцевому, ні апеляційному суду заявником не представлено доказів про повне виконання відповідного судового рішення в частині стягнення грошових коштів у солідарному порядку з ОСОБА_3, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення місцевого суду та задоволення апеляційної скарги.

Заявник не позбавлений можливості звернення до місцевого суду з іншою заявою про скасування заходів забезпечення позову у даній справі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді