Справа № 352/227/19
Провадження № 2/352/465/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач 05.02.2019 р. звернулась в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, в якому народилась дочка ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем розірвано 03.08.2010 р., малолітня дитина залишена проживати з нею. З часу розірвання шлюбу відповідач усунувся від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться її вихованням, не проявляє щодо неї батьківської турботи і піклування. Просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, надав суду висновок комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА від 21.12.2018 р. про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки.

Заслухавши вступне слово позивача, показання свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у шлюбі сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано.

Згідно довідки Стриганецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 23.11.2018 р. № 495 неповнолітня ОСОБА_4 зареєстрована разом із матірю ОСОБА_1 по вул. Річна, 17 в с. Стриганці Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.5).

Неповнолітня ОСОБА_4 проживає з матір'ю та двома старшими братами у задовільних умовах, що підтверджується актом від 23.11.2018 р. (а.с.7).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка неповнолітня ОСОБА_4 ОСОБА_3 підтвердила, що батько з нею не спілкується вже кілька років, не піклується про неї; не заперечувала щодо позбавлення батька батьківських прав.

Згідно довідки Івано-Франківського коледжу фізичного виховання від 26.11.2018 р. студентка ОСОБА_4 навчається на 2 курсі денної форми навчання, охайна, доглянута, має здібності у навчанні, вихованням студентки займається мама, батько її вихованням не займається, у коледжі жодного разу не був (а.с.6).

Відповідно до висновку № 18-18/02-20 від 21.12.2018 р. комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки (а.с.8-9).

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: не спілкується з нею у обсязі, необхідному для її нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклується про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться її вихованням, навчанням у коледжі, не проявляє щодо неї батьківської турботи і піклування, не надає їй належного матеріального утримання.

Таким чином, відповідачем, який усунувся від виконання обовязків щодо виховання та розвитку своєї дочки, порушено право останньої на належне батьківське виховання.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст.18 Конвеції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності з вимогами ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобовязані поважати дитину.

Статею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом; дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обовязків щодо неї; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Згідно вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з вимогами п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

З огляду на встановлені судом обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, які підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, що визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми у їх сукупності; враховуючи висловлену в судовому засіданні думку неповнолітньої дочки відповідача щодо позбавлення його батьківських прав, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову щодо позбавлення відповідача батьківських прав, який підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 18, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 150, 152, 155, 164 ч.1 п.2 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2 ОСОБА_3 Семенівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження № 611 від 20 квітня 2002 року відділу реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського управління юстиції Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, с. Стриганці, вул. Річна, 17 Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, с. Помонята, вул. Франка, 61, Рогатинського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Третя особа: орган опіки та піклування Тисменицької РДА Івано-Франківської області, м. Тисмениця, вул. Галицька, 17, Тисменицького району Івано-Франківської області, ідентифікаційний код 20563188.

Повне судове рішення складено 02.05.2019 р.

Суддя М.М.Хоминець