ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1826/19 Справа № 180/1519/17 Суддя у 1-й інстанції - Нінічкіна Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2018 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2017 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2018 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 квітня 2010 року в розмірі 33442 гривні 58 копійок, яка виникла станом на 31 липня 2017 року і складається з: 2438,63 гривень заборгованості за кредитом, 31003,95 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1361 гривень 92 копійок, разом 34804 (тридцять чотири тисячі вісімсот чотири) гривні 50 копійок. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав та станом на 31.07.2017 року суму грошових коштів не повернув, тому необхідно стягнути з відповідача на користь банку суму заборгованості за кредитним договором від 19 квітня 2010 року у розмірі 33442,58 грн.

Але з таким висновком суду повністю погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступник АТ КБ "ПриватБанк") звернувся до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

19 квітня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого позивач отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідач неналежно виконує свої зобов'язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними і станом на 31.07.2017 року утворилася заборгованість в сумі 39289,71грн., яка складається з 2438,63 грн. - заборгованість за кредитом; 31003,95грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3500 грн. - заборгованість з пені; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1847грн.13коп. - штраф (процентна складова).

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання. Які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Згідно ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

З матеріалів справи вбачається, що останнє погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 140 грн. відбулось 25 червня 2014 року (а.с. 6 зв.).

Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором заборгованість в сумі 2438,63 грн. виникла з 28 червня 2014 року (а.с. 6 зв.).

З урахуванням того, що заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.04.2010 року в сумі 2438,63 грн. виникла з 28 червня 2014 року, а з позовом банк звернувся до суду лише 12 вересня 2017 року, отже за межами загального строку позовної давності.

31 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про застосування строків позовної давності (а.с.158).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2018 року скасуванню.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2400 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2018 року - скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2400 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова