Справа № 488/3048/18 Суддя першої інстанції Лазарева Г.М.
Провадження № 22-ц/812/941/19 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Бондаренко Т.З., Самчишиної Н.В.,

із секретарем Богуславською О.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Лазаревої Г.М., в залі судового засідання в м. Миколаїв, про залишення без розгляду позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» або Банк) звернулося до суду з вказаним позовом, де просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, укладеним між сторонами 13 січня 2012 року у загальному розмірі 114 398, 13 грн.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2018 року відкрито провадження у даній справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Водночас ухвалою того ж суду від 14 січня 2019 року вказану позовну заяву Банку залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України, з підстав відсутності обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню з відповідача, та надано позивачу строк для усунення цих недоліків шляхом надання позовної заяви з обґрунтованим розрахунком відповідних сум.

13 березня 2019 року ухвалою зазначеного суду позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом при її постановленні норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Банк зазначав, що отримавши 05 лютого 2019 року ухвалу суду про залишення позову без руху, на її виконання 08 лютого 2019 року, тобто у строки, передбачені судом, позивач надав виписку з особового рахунку позичальника та пояснення до них, тобто усунув недоліки позовної заяви.

Між тим, суд не давши ніякої оцінку цим обставинам, повернув позовну заяву, зазначивши, що у встановлені судом строки Банк недоліки позову не усунув.

Правом надати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду після відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем у встановлені судом строки не були усунуті вказані ним в ухвалі про залишення позовної заяви Банку без руху недоліки позовної заяви.

Проте з таким висновком погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2018 року відкрито провадження у даній справі та наступною ухвалою того ж суду від 14 січня 2019 року вказану позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України та позивачу запропоновано усунути в п`ятиденний строк з дня вручення ухвали недоліки, а саме надати позовну заяву із обґрунтованим розрахунком сум, що стягуються чи оспорюються.

Отримавши копію зазначеної ухвали суду 05 лютого 2019 року (а.с.49), на виконання її вимог, позивач 08 лютого 2019 року, тобто у строк визначений судом, направив до суду поштою заяву з поясненнями щодо розрахунку заборгованості наданого ним до позовної заяви та виписку по кредитному рахунку відповідача. Як вбачається зі штампу реєстрації вхідних документів, вказані документи надійшли на адресу Корабельного районного суду м. Миколаєва та були ним зареєстровані 14 лютого 2019 року (а.с.55).

Між тим суд першої інстанції 13 березня 2019 року, тобто після надходження вказаних документів до районного суду, постановляє оскаржувану ухвалу, де взагалі не надає ніякої оцінки зазначеним діям позивача на виконання ухвали суду.

З висновками районного суду щодо не виправлення недоліків позову, зазначених в ухвалі суду, у встановлені судом строки, погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати до настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріалами або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ч. 6 ст. 124 ЦПК України).

Як встановлено на усунення недоліків позовної заяви процесуальним законом визначено п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху (ч. 11 ст. 187 ЦПК України).

Позивач отримав ухвалу суду про залишення позову без руху 05 лютого 2019 року, отже перебіг процесуального строку для виправлення недоліків розпочався 06 лютого 2019 року, а 08 лютого 2019 року Банк матеріали на виправлення недоліків позову направив поштою на адресу суду, про що свідчить відповідний штамп на поштовому конверті.

На час постановлення оскаржуваної ухвали 13 березня 2019 року направлені Банком документи районний суд отримав, проте в судовому рішенні суд не обґрунтовував та не мотивував своє рішення, чому справа не може бути розглянута судом та які перешкоди, визначені процесуальним законом, позбавляють можливості суд розглянути справу по суті.

Отже висновок суду про не усунення позивачем вимог ухвали від 14 січня 2019 року у визначений судом строк є помилковим на не відповідає вимогам процесуального закону.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожній фізичний або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такій спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії»).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 2, 7 та 11 Конвенції» Україна є учасником конвенції, а відтак повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Враховуючи те, що судом першої інстанції не було зазначено, які ж саме недоліки позовної заяви не були усунуті позивачем, а також виходячи з того, що останнім позовна заява за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК, до неї додані Умови та правила надання банківських послуг, письмові пояснення в обґрунтування розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки з особового банківського рахунку відповідача а також додане платіжне доручення, що підтверджує сплату судового збору, то колегія суддів приходе до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону.

З огляду на вищенаведені мотиви ухвала суду в силу п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розгляд справи не закінчено, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.З. Бондаренко

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 23 травня 2019 року.