РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16924/17

пр. № 2/759/767/19

27 лютого 2019 рокусуддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Ковпака, 29) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) та до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів у солідарному поряду за кредитним договором у розмірі 107 638,49 грн. а також судових витрат у розмірі 1614,58 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 було порушено строки виконання його зобов'язань за укладеним між сторонами договором кредиту, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на дату подачі позову складала 107 638,49 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_2 є поручителем ОСОБА_1 за договором поруки, банк просить стягнути вказану заборгованість із відповідачів у солідарному порядку.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 22.01.2018 р. провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Відповідачі не скористались правом на подачу відзиву.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 08.12.2014 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», та ОСОБА_1 уклали договір кредиту № 030.29-50/282-С (а.с. 32-43).

Метою укладення цього договору було внесення змін до укладеного між банком і ОСОБА_1 договору про надання відновлювальної кредитної лінії №030.29-50/282-С від 8 червня 2007 року, за змістом якого банк надав відповідачу у строкове, платне користування грошові кошти у розмірі 40 000,00 доларів США зі сплатою 12,85 відсотків річних (а.с. 8-11).

Разом із тим, за своїм змістом укладений між сторонами згаданий договір від 08.12.2014 року є самостійним договором кредиту, яким було припинене первинне кредитне зобов'язання позичальника, виражене у доларах США, шляхом зміни валюти заборгованості ОСОБА_1 і видачі йому двох разових кредитів, загальною сумою 243 049,00 грн. (пункти 1.1.-1.3. договору).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Однак позичальником умови кредитного договору належним чином не виконані, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на день подання позову складала: 101 099,72 грн. заборгованості за кредитом, 4 411,66 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 805,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 684,80 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом і 636,98 грн. інфляційних втрат, а всього 107 638,49 грн.

Відтак, вимоги даного позову про стягнення із відповідача наведеною заборгованості суд визнає обґрунтованими, що свідчить наявність підстав для їх задоволення.

Що стосується солідарного стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2, суд виходить із такого.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1, що випливають з кредитного договору № 030.29-50/282-С від 08.12.2014 року, відповідно до ст. 553 ЦК України, 08.12.2014 року року, між банком, ОСОБА_1 і ОСОБА_2, було укладено Договір Поруки № 030.29-50/282-С, за умовами якого ОСОБА_2, поручається за виконання ОСОБА_1 обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому (а.с. 53-57).

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно зі статтею 543 Цивільного Кодексу України Позичальник і Поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань за Договором, а тому Банк має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників Позичальника / Поручителів) разом, так і будь-кого з них окремо.

Відповідно до умов Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник.

Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць. Позивач має право вимагати виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором (пункт 3.4. Договору поруки).

На виконання умов Договору Позичальнику та Поручителю, 06.10.2017 року. була направлена вимога про досудове врегулювання спору (а.с. 65).

На час розгляду даної справи дана вимога не була виконана.

Водночас із наданого у доказування банком своїх вимог оригіналу розрахунку кредитної заборгованості ОСОБА_1 вбачається, що прострочений борг позичальника за кредитом, що є предметом даного позову, виник 11.01.2017 року, у той час як із вимогою до поручителя позивач звернувся лише 06.10.2017 року; при цьому даний позов було подано до суду 10.11.2017 року (а.с. 2, 66).

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції станом на час укладення сторонами договору поруки) порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Зміст частини четвертої статті 559 ЦК України свідчить про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

У разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відтак, враховуючи те, що позичальник, ОСОБА_1, припинив належним чином виконувати поточні грошові кредитні зобов'язання з 11.01.2017 року, то звертаючись до суду у листопаді 2017 року із даним позовом до поручителя, ОСОБА_2, банк пропустив визначений частиною 4 статті 559 ЦК України шестимісячний строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя.

Викладене свідчить про наявність достатніх правових підстав для визнання договору поруки № 030.29-50/282-С від 08.12.2014 року припиненим (визнання поруки припиненою).

Наведене свідчить про наявність достатніх правових підстав для відмови у задоволенні даного позову у частині солідарного стягнення з ОСОБА_2, як з поручителя кредитної заборгованості за Кредитним договором № 030.29-50/282-С від 08.12.2014 року, що був укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1.

Крім того, суд стягує з ОСОБА_1 на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1614,58,00 грн., відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 525-527,530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул.Ковпака, 29) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) та до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн - НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 030.29-50/282-С від 08.12.2014 року у розмірі 107 638,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн - НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 1614,58,00 грн.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць