Ухвала

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 182/7815/15-ц

провадження № 61-1183св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, правонаступниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

відповідачі: Нікопольський відділ поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Державна казначейська служба України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року у складі судді: Рибакової В. В. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Барильська А. П., Бондар Я. М., Зубакова В. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у вересні 1995 року у ОСОБА_1 було викрадено автомобіль АУДІ-100, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску - 1992, № кузова - НОМЕР_2. За фактом незаконного заволодіння автомобілем, на підставі заяви ОСОБА_2 28 вересня 1995 року порушено кримінальну справу № 35019 за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України. До цього часу вказаний автомобіль не знайдено, відповідальних осіб за його викрадення до кримінальної відповідальності не притягнуто. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 30 жовтня 2010 року кримінальну справу закрито на підставі статті 11-1 КПК України (1960 року) у зв'язку із закінченням строків давності притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

Посилаючись на положення статті 1177 ЦК України, позивач просила стягнути на її користь з держави, завдану майнову шкоду у розмірі 600 000,00 грн, як вартість транспортного засобу, оскільки не встановлено особу, яка вчинила злочин.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що механізм відшкодування шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, яка компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом, законодавчо не врегульований. Положення статті 1177 ЦК України не формулюють норм прямої дії, які б регулювали відносини щодо відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок злочину. Умови та порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок злочину, мають визначатися спеціальним законом. До прийняття такого закону про відшкодування державою шкоди відповідно до статті 1177 ЦК України на підставі загальних правил відшкодування здійснюватися не може. Чинне законодавство передбачає можливість реалізації норми цивільного законодавства про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок Державного бюджету лише у випадку, коли кримінальне правопорушення вчинено спеціальним суб'єктом (працівник правоохоронного органу, прокуратури або суддя) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна.

Аргументи учасників справи

У грудні 2017 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року, в якій просить оскаржені рішення скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно тлумачать положення статті 1177 ЦК. Також судами було порушено положення статей 10, 11, 303 ЦПК (у редакції чинній, на час вирішення спору), статей 3, 8, частини другої статті 19, статті 64 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У березні 2018 року надійшов відзив Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області на касаційну скаргу. У відзиві відповідач вказує, що судами не встановлено випадки відшкодування шкоди позивачу, передбачені Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Закон, що передбачає порядок відшкодування шкоди на підставі статті 1177 ЦК України, відсутній.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2018 року касаційне провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року касаційне провадження у справі поновлено та залучено до участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як правонаступників ОСОБА_1

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 липня 2018 року справу № 916/1423/17 за позовом СП «Вітінформ» до Одеської місцевої прокуратури №2, СУ ГУНП в Одеській області, Малиновського ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області, Державної казначейської служби України, Прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, КП «Одесміськтранскомплекс», КМРБП «Одесрембуд» про стягнення шкоди передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Аналіз ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 липня 2018 року справу № 916/1423/17 свідчить, що колегія суддів вказала на наявність виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної та справедливої правозастосовчої практики, зокрема щодо можливості за відсутності відповідного закону, який не приймається вже більше як 14 років, комплексного застосування частини шостої статті 1176 і статті 1177 ЦК України та стягнення з держави саме майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення як майну фізичної особи (що є правовою проблемою для судів цивільної юрисдикції), так і майну юридичної особи (що є правовою проблемою для судів господарської юрисдикції), якщо внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила злочин.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою ВеликоїПалати Верховного Суду від 20 серпня 2018 року прийнято до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справу № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18).

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 182/7815/15-ц.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 182/7815/15-ц зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/1423/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат