Справа № 184/534/19
Номер провадження 2/184/265/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання не відоме), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду з вищевказаним позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що квартира АДРЕСА_2 належить трьом особам: позивачу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору обміну квартир. ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 помер, на даний час триває процедура переоформлення спадщини, спадкоємець ОСОБА_3 . На даний час в зазначеному житловому приміщенні зареєстрований, але не проживає з 2007р. її син ОСОБА_3 Де саме він перебуває або проживає позивачу не відомо. Оскільки за вищезазначеною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але фактично нараховуються на зареєстрованих у жилому приміщенні осіб, чим об`єктивно порушуються права позивача. Крім того, даний факт також впливає на розрахунковий (перерахований) розмір субсидії, що надається особам, зареєстрованим у жилому приміщенні належним чином.

В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним сином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до суду повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, причину своєї неявки та її поважність суду не повідомив, відзив не надав.

Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України , суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі договору обміну квартир квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6).

Наведене підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим «Нікопольським МБТІ», згідно якого квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 спадщину отримав його син ОСОБА_3

Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56069172 від 07.05.2019р. (а.с.31) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.32).

З довідки Виконавчого комітету Покровської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Однак, відповідач ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актом про встановлення паспортного обліку від 05.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_3 зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1 , однак за даною адресою з 2007р. не проживає (а.с.10).

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст. 156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 Житлового кодексу УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням.

Приписами ст.317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Разом з цим, згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_5 про позбавлення права користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно з п.6 ч.1ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 141, 265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права користування житловим приміщенням, а саме: приватною житловою квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , сплачений нею судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17.07.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова