ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/19/19
Провадження № 2/516/77/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді - Мисливої Л.М.,

при секретарі - Саратовській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом кредитної спілки «Перше кредитне товариство» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, кредитна спілка «Перше кредитне товариство», звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №ТД-1/0132/08/104# від 16.04.2008р., яка склала в загальній сумі 127 420 грн. 03 коп., в тому числі: 4271 грн. 04 коп. - залишок боргу за тілом кредиту; 27640 грн. 09 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 95508 грн. 90 коп. - пеня за прострочення платежів, також просить стягнути понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, що і стало підставою для звернення кредитної спілки «Перше кредитне товариство» з позовом до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

20.05.2019р. від відповідача ОСОБА_1 надійшов письмовий відзив на позов, а 30.05.2019р. доповнення до нього, в яких вона вказала наступне. Так, дійсно вона брала кредитні кошти в даній кредитній спілці в розмірі 10000 грн. та виплачувала їх до 15.11.2010р., фактично сплативши все тіло кредиту, однак позивач зараховував їх на погашення процентів. Також відповідач зазначає, що суму процентів виплатити вона не встигла, так як наприкінці 2010р. у позивача почались неприємності і вони перестали вести свою діяльність, тому у неї не було змоги сплачувати кредит, оскільки за адресою, якою вона уклала договір з кредитною спілкою, було постійно зачинено, згодом із засобів масової інформації вона дізналася про те, що вказана спілка припинила свою діяльність. ОСОБА_1 стверджує, що з того часу жодного повідомлення або претензії з боку позивача до неї не надходило. Також стверджує, що кредит надавався їй строком на 24 місяці, жодного додаткового договору про зміну тривалості позовної давності між сторонами не укладалось. Крім того, відповідач вказує, що вона є пенсіонеркою, отримує мінімальну пенсію, у неї хворий чоловік, який знаходиться на її утриманні, а тому сплатити вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, вона не має можливості. Тому, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, застосувавши строк позовної давності. А також, в разі задоволення позову, просить врахувати ст. 551 ЦК України, яка надає суду можливість зменшення неустойки, що значно перевищує розмір збитків.

Позивач в судове засідання не з`явився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, з підтвердженням позовних вимог. Також, у письмовій відповіді на відзив відповідача ОСОБА_1 зазначає таке. Ствердження відповідача стосовно того, що кредитна спілка не повідомляла її про наявність заборгованість та необхідність її погашення, не відповідає дійсності, оскільки позивач неодноразово нагадував їй про дані обставини шляхом здійснення відповідних телефонних дзвінків та направлення письмових повідомлень на її адресу. Також, 03.08.2016р. відповідачем особисто була подана заява до кредитної спілки з проханням надати їй копію кредитного договору. До теперішнього часу ОСОБА_1 не здійснила жодних дій з приводу погашення заборгованості за зазначеним кредитним договором, що свідчить про ігнорування нею виконання умов правочину. Розмір процентної ставки визначено у п. 12.8 кредитного договору №ТД-1/0132/08/104# від 16.04.2008р., також вона вказана у розрахунку заборгованості. Відповідач не здійснювала регулярні щомісячні платежі, як то було передбачено узгодженим графіком платежів, в зв`язку з чим зростала сума заборгованості по процентам та нараховувалась пеня за прострочення платежів. При укладенні кредитного договору відповідач була ознайомлена зі всіма його умовами та погодилась із ними. Крім того, строк позовної давності тривалістю в 10 років також було визначено умовами даного договору.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, яка була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, із врахуванням поданого нею відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.04.2008р. між кредитною спілкою «Перше кредитне товариство», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено кредитний договір №ТД-1/0132/08/104#, згідно якого остання отримала кредит для соціальних потреб в сумі 10000 грн., строком на 24 місяці від дати надання кредиту, та зобов`язалась повернути його, сплативши проценти, у розмірі та строки встановлені Додатком №1 до Договору (п.п.1.1, 1.2, 2.1, 4.2 кредитного договору). Згідно п.п.3.1, 3.3 даного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 0,164 процентів від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом; сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься в розмірі та в строки згідно Додатку №1 до Договору (Графік платежів). У відповідності до п. 4.4 позичальник зобов`язалась здійснювати плату нарахованих процентів і погашення частин кредиту 30 числа кожного місяця сумами згідно Графіку платежів. За п. 9.4 Договору у випадку прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом або несвоєчасним поверненням суми кредиту повністю або відповідної його частини, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 1 процента від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежів. При погашенні заборгованості в першу чергу сплачується нарахована пеня, потім - нараховані проценти, а залишок платежу відноситься на зменшення суми кредиту (п. 9.9 Договору). Договір діє з моменту його підписання сторонами до моменту виконання всіх зобов`язань позичальника за цим договором перед кредитодавцем (п. 10.1 Договору). Як визначається у п. 12.7 Договору, до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років (ст. 259 ЦК України). До відома позичальника доведена процентна ставка за цим Договором, яка складає шістдесят процентів річних.

В порушення вимог кредитного договору №ТД-1/0132/08/104# від 16.04.2008р., відповідач не здійснила погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у неї утворилась прострочена заборгованість по кредиту. Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором, станом на 07.02.2019р. загальна сума її заборгованості перед кредитною спілкою по кредиту складає 127 420 грн. 03 коп., в тому числі: 4271 грн. 04 коп. - залишок боргу за тілом кредиту; 27640 грн. 09 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 95508 грн. 90 коп. - пеня за прострочення платежів.

Як вбачається з повідомлення за вих. №117/15 від 19.01.2015р. кредитної спілки «Перше кредитне товариство», адресованого ОСОБА_1 , остання повідомлялася про розмір заборгованості по кредитному договору №ТД-1/0132/08/104# від 16.04.2008р та необхідність її погашення.

Із заяви ОСОБА_1 , адресованої кредитній спілці «Перше кредитне товариство» від 03.08.2016р., вбачається про її прохання надати їй копію кредитного договору, укладеного між нею та вказаною кредитною спілкою.

З пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого 31.03.2014р. Пенсійним фондом України, вбачається про те, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 16.05.2019р., остання перебуває на обліку в Малиновському об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі та отримує пенсію за віком, розмір якої, за квітень 2019р., склав 1875 грн. 28 коп.

Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 15.05.2019р., наданої виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області, до складу сім`ї ОСОБА_1 входить вона та її чоловік ОСОБА_2 , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого 11.10.2017р. Пенсійним фондом України, вбачається про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 3 групи, загальне захворювання. Крім того, з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №455 державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова НАМН» від 07.02.2019р., вбачається про проходження лікування та проведення оперативного втручання ОСОБА_2 у даній медичній установі.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

У відповідності до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За приписами частин 1 та 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як визначає ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В частині 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №ТД-1/0132/08/104# від 16.04.2008р. в загальній сумі 36182 грн. 17 коп., в тому числі: 4271 грн. 04 коп. - залишок боргу за тілом кредиту; 27640 грн. 09 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4271 грн. 04 коп. - пеня за прострочення платежів, оскільки позовні вимоги в цій частині основані на законі і Договорі, та підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими вищенаведеними доказами, дослідженими судом.

В іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача пені за прострочення платежів за кредитним договором №ТД-1/0132/08/104# від 16.04.2008р. в сумі 91237 грн. 86 коп., суд, виходячи з ч. 3 ст. 551 ЦК України, відмовляє в задоволенні, оскільки вказаний розмір неустойки значно перевищує суму заборгованості за кредитом (залишок боргу за тілом кредиту), а також враховуючи матеріальне становище відповідача, те, що вона є пенсіонером за віком та дохід, що вона отримує складається з її пенсії, також, стан здоров`я її чоловіка та наявність у нього інвалідності, про що свідчать відповідні медичні документи, та ці обставини на думку суду мають істотне значення.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача ОСОБА_1 , викладені нею у письмовому відзиві на позов, стосовно застосування до заявлених позовних вимог строку позовної давності та того, що жодного додаткового договору про зміну тривалості позовної давності між нею та позивачем не укладалось, оскільки п. 12.7 кредитного договору №ТД-1/0132/08/104# від 16.04.2008р. визначено, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років, що не суперечить вимогам чинного цивільного законодавства, та в укладенні між сторонами окремого договору про збільшення позовної давності, не було потреби. Також, твердження відповідача стосовно того, що вона не мала можливості сплачувати кредит, оскільки за адресою, якою вона уклала договір з кредитною спілкою, було постійно зачинено, та згодом із засобів масової інформації вона дізналася про те, що вказана спілка припинила свою діяльність, жодного повідомлення або претензії з боку позивача не отримувала, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, не доведені належними та допустимими доказами.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначається у п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Таким чином, враховуючи те, що суд частково задовольнив позовні вимоги позивача та на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК зменшив розмір неустойки, стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати за сплату судового збору в сумі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 259, 509, 549, 551, 526, ч.1 ст. 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 3.1, 3.2, 3.3, 4.2, 4.3, 4.4, 9.4, 9.9, 10.1, 12.7, 12.8, 12.10 кредитного договору №ТД-1/0132/08/104# від 16.04.2008р., ст.ст. ст.ст. 10, 12, 13, 18, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги кредитної спілки «Перше кредитне товариство» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_1 ) на користь кредитної спілки «Перше кредитне товариство» (місцезнаходження: 65020, м. Одеса, вул. Базарна, 104, ідентифікаційний код 23212644), заборгованість за кредитним договором №ТД-1/0132/08/104# від 16.04.2008р. в загальній сумі 36182 грн. 17 коп., в тому числі: 4271 грн. 04 коп. - залишок боргу за тілом кредиту; 27640 грн. 09 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4271 грн. 04 коп. - пеня за прострочення платежів.

В іншій частині позовних вимог кредитній спілці «Перше кредитне товариство» відмовити в задоволенні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Перше кредитне товариство» понесені останнім судові витрати в сумі 1921 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Теплодарський міський суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про дане судове рішення розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/) за номером справи 516/19/19.

Повне рішення суду складено 29.07.2019р.

У відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя