КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/890/16-ц Головуючий у суді першої інстанції: Цуранов А.Ю.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1403/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

24 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни - представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступника всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відповідно до укладеного між банком та відповідачем договору б/н від 25 листопада 2011 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції щодо не укладення договору між сторонами ґрунтується на припущеннях. Судом першої інстанції не врахована правова позиція Верховного Суду України у справі №6-63цс12 згідно з якою кредитний договір, на відміну від договору позики, є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі із усіх істотних умов такого договору. Передача грошей відбувається на стадії виконання кредитного договору. Отже, Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи - є складовою частиною кредитного договору, оформленого на підставі заяви, а тому підпис особи, яка приєдналась до умов та правил надання банківських послуг, на самих умовах не потрібен. Банк з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами відповідача ознайомив, про що свідчить анкета-заява. Також банк ознайомив відповідача з інтернет ресурсом, де позичальнику будь-який час міг безліч разів ознайомитися знову. В свою чергу, у справі відсутні докази того, що відповідач звертався до банку з пропозиціями про внесення змін до умов кредитного договору, не висував заперечення щодо нарахованих процентів та їх погашення із сплачених сум, отже відповідач не вважала, що умови договору приєднання та нарахування процентів з наступним погашенням від сплачених відповідачем коштів порушують права останньої, що у сукупності свідчить про її згоду з усіма умовами цього договору, викладеними не тільки в підписаній нею анкеті - заяві від 11.02.2014, а також в Умовах та Правилах і Тарифах з наступним внесенням банком до них змін. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно звільнив відповідача від відповідальності щодо погашення заборгованості та просив розглядати справу з викликом представника банку.

Ухвалою апеляційного суду від 27 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни - представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступника всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року. Справу призначено до розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні 24 червня 2019 року колегією суддів порушено питання про зупинення апеляційного провадження у справі на підставі пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України (перегляд судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду).

Заслухавши думку відповідача ОСОБА_2 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни - представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2018 року підлягає зупиненню, виходячи з такого.

Право суду зупинити провадження у справі передбачено статтею 252 ЦПК України.

На підставі вказаної норми суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 25 листопада 2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 14 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.11.2015 має заборгованість 21 220,64 грн., яка складається і заборгованості за кредитом - 13 611,29 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 5 922,65 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 200,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (штраф фіксована частина) та 986,70 грн. (штраф процентна складова). Відповідач на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашена, що є порушенням законних прав позивача. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», суд першої інстанції виходив із того, що зазначення у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Анкета-заява про приєднання умов та правил надання банківських послуг, не може вважатися договором, в розумінні ст. 626 ЦК України. Для укладання договору основне значення мають істотні умови. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладений в належній формі тільки якщо сторони домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору. Договір є видом правочину і для його укладення та чинності сторонами необхідно дотримуватись усіх тих вимог, які визначені у ст. 203 ЦК України для всякого правочину.

27 лютого 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на підпункт 7 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо. Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами. Оскільки наведений вище правовий висновок суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, тому колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року прийнято для продовження розгляду цивільну справу № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду у порядку письмового провадження.

Наведене свідчить про те, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржуване рішення у справі № 342/180/17-ц, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17-ц.

Керуючись ст.ст. 252, 253 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни - представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступника всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зупинити до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17-ц.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий

Судді: