Справа № 298/204/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого: Джуги С.Д.,

суддів : Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

при секретарі : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, ухваленого 22 липня 2015 року суддею Лютянською М.С., у справі за позовом ОСОБА_2 до Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати ОСОБА_5, яка проживала в будинку АДРЕСА_1 За життя ОСОБА_5 не залишила заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого він є спадкоємцем першої черги на все майно спадкодавця, в тому числі і на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. Він у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, так як був зареєстрований у вказаному будинку За таких обставин просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 22 липня 2015 року заявлений позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Не погодившись із даним рішенням, ОСОБА_1, як особа, яка не брала участь у справі подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що він являється спадкоємцем першої черги за померлою матір'ю ОСОБА_5 та прийняв спадщину за нею, оскільки він постійно проживав разом з матір'ю. Однак суд, вирішуючи дану справу, не залучив його до участі у справі, чим вирішив питання про його права та обов'язки та порушив його права на спадкове майно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно з п.9 Перехідних положень ЦПК України (тут і надалі в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що згідно записів в погосподарській книзі№12 власником житлового будинку в АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_5, 1927 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.

Листом Великоберезнянської державної нотаріальної контори від 23.02.2015 №39/01-16 позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за померлою ОСОБА_5, оскільки право власності на нерухоме майно нею у встановленому законом порядку не оформлено і не зареєстровано.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, оскільки судом допущено неповне зясування всіх обставин, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.(ст.1217 ЦК України)

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ч.1 ст. 1261 ЦК України )

Згідно з ч.1,ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Матеріалами справи встановлено, що апелянт ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_5, що стверджується відповідним свідоцтвом його народження, а тому є спадкоємцем першої черги за законом (а.с.69).

Листом Волосянківської сільської ради від 04.09.2018 року за № 261/02-07 стверджено, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 в будинку в АДРЕСА_1 фактично проживав апелянт ОСОБА_1 і доглядав до дня смерті свою матір - ОСОБА_5.(а.с.86).

Такі самі дані зазначені Волосянківською сільською радою і в довідках від 24.07.2014р.,25.10.2015р. (а.с.67, 68).

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину за померлою ОСОБА_5, є апелянт ОСОБА_1

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, у ОСОБА_1 вже виникли майнові права на спірне майно, а тому суд першої інстанції визнаючи право власності одноосібно за ОСОБА_2 на спадкове майно за померлою ОСОБА_5, фактично вирішив питання про права та обов'язки апелянта ОСОБА_1, який обов'язково мав бути залучений як відповідач у даній справі. Натомість позов пред'явлено до Волосянківської сільської ради, тобто до неналежного відповідача.

В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у спорах про визнання права власності на спадкове майно належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В даній справі Волосянківська сільська рада не є відповідачем по справі.

Таким чином, позивачем ОСОБА_2 пред'явлено позов до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

Відповідно до ч.3 п.4 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За наведених обставин, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Оскільки справу судом першої інстанції розглянуто у неналежному суб'єктному складу, в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідача в порядку ст.51 ЦПК України, а відтак виходячи з повноважень апеляційного суду, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового рішення про відмову в задоволенні позову з вищенаведених підстав

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги апелянтом сплачено 922,75грн. Дана сума підлягає до стягнення з позивача на користь апелянта.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 22 липня 2015 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 922,75 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 19 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: