КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

23 липня 2019 року місто Київ

справа № 761/6662/19

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Мальцева Д.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до директора з питань маркетингу та комунікації Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 12 липня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

В обґрунтування вимог зазначав, що оскаржувану ухвалу суду він отримав 02 липня 2019 року.

А тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана ухвала постановлена суддею одноособово без виклику осіб, які беруть участь у справі (а.с.13).

Згідно супровідного листа від 25 березня 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва позивачу ОСОБА_1 було направлено копію оскаржуваної ухвали суду (а.с.14), яку останній отримав 02 липня 2019 року (а.с.19).

Апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 подана до суду першої інстанції 12 липня 2019 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

Як вбачається з апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , вона викладена російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Частинами першою, третьою статті 14 та статтею 6 Закону України «Про засади мовної політики» встановлено, що державною мовою України є українська мова, а сторони, які беруть участь у справі, подають письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють (ч.3 ст.9 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, учасники судового процесу які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга скарга повинна бути викладена державною -українською мовою.

Такіправовівисновкимістяться в ухвалах Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі №644/3052/17-ц, від 20 березня 2019 року у справі №2-674/10, від 26 березня2019 року у справі №623/39/19.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року, посилаючись на те, що у нього відсутня фінансова можливість сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги, так як він є пенсіонером, інвалідок ІІІ групи, у зв`язку з чим йому постійно потрібно купувати ліки та проходити стаціонарне лікування.

Вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд, у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні вимоги зазначені і у ст.8 Закону України «Про судовий збір», а саме, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для звільнення від сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження вказаних у клопотанні обставин позивач ОСОБА_1 надав довідку з Управління ПФУ Шевченківського об'єднаного управління ПФУ м. Харкова, з якої вбачається, що позивач отримує пенсію по інвалідності (а.с.18) та надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно якої позивач у першому кварталі 2018 року отримав державну соціальну допомогу у розмірі 500 грн., за період 2-4 кварталів інформація про доходи відсутня (а.с.20).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Згідно з п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою повинен бути сплачений у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (384,20 грн.).

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає за справедливе зменшити апелянту розмір судового збору до 192,10 грн., виходячи з оцінки майнового стану позивача.

А тому, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 192,10 грн. на реквізити: отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: 0024, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно подати до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, викладенудержавною (українською) мовою, яка повинна відповідати вимогам п.3 ч.2 ст.356 ЦПК України, надати її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та надати оригінал квитанції про оплату судового збору у розмірі 192,10 грн.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задовольнити частково.

Зменшити позивачу ОСОБА_1 у розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року до 192грн. 10 коп.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до директора з питань маркетингу та комунікації Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.