ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м. Чернівці

Справа № 717/630/17

Провадження № 22-ц/822/280/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа -ОСОБА_5, про відшкодування витрат на будівництво та ремонт, головуючий у І-й інстанції Єфтеньєв О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на будівництво та ремонт.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 16 травня 1987 року у виконкомі Бузовицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту укладення шлюбу разом з ОСОБА_6 та донькою вони почали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаний будинок був зведений в 1976 році, на підставі дозволу на будівництво, наданого ОСОБА_4 рішенням виконкому Кельмененької районної ради депутатів трудящих від 04 квітня 1975 року. Крім вказаного будинку на подвір'ї по вул. Хлібній, 19, в с. Бузовиця знаходиться інший будинок, збудований ще в 1904-1906 роках, в якому фактично проживала і проживає на сьогоднішній день відповідач ОСОБА_4, якій належить земельна ділянка, на якій розташовані вказані споруди.

Вказував на те, що 18 серпня 2013 року трагічно загинув її чоловік ОСОБА_6 27 жовтня 2015 року ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на будинковолодіння, розташоване по вул. Хлібній, 19 в с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області, яке складається з двох житлових будинків: житлового будинку літ. «А» загальною площею 36,4 м2, житлова площа якого 16,2 м2 та житлового будинку літ. «Б» загальною площею 69,7 м2, житлова площа якого 44,4 м2, сараю літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», убиральні літ. «Є», сараю літ. «Ж», гаражу літ. «З», навісу літ. «И», криниці - № 1, огорожі № 2-5, вимощення № І.

Зазначала, що вона є колишнім членом сім'ї відповідача ОСОБА_4, вселилася в будинок за згодою його власника, як невістка. Разом з ОСОБА_6 проживали окремою сім'єю у вищевказаному будинку, хоча і мали спільний двір з відповідачем. Протягом спільного життя спільно з чоловіком вона утримувала, добудовувала вказаний будинок, проводила в ньому капітальний ремонт, іншого постійного місця проживання немає. Ремонтні роботи в будинку та облаштування прилеглої території біля будинковолодіння проводилися лише за їх спільні кошти. ОСОБА_4 не допомагала у будівництві та проведенні капітальних ремонтних робіт, але й не заперечувала проти їх проведення.

Впродовж спільного проживання до 2013 року нею разом з ОСОБА_6 проводився поточний ремонт будинку, а в період з 1990-2011 рр. був проведений капітальний ремонт та реконструкція старого будинку.

Так, починаючи з 1990-х років вони розпочали капітальний ремонт будинку: в усіх кімнатах було знято старе покриття стін до її основи - цегли, вирівняно та заново відновлено стіни, здійснено встановлення каркасу для стелі та підбито вагонкою, проведено роботи по заміні підлоги, а саме: демонтовано старе дерев'яне покриття, яке з часом зігнило, та залито бетоном в 2-х коридорах та 3-х кімнатах. В подальшому реконструкція підлоги в будинку завершилась її покриттям ламінатом - 40 м2 в 1 кімнаті, ковроліновим покриттям - 20 м2, плиткою в кухні - 10 м2 та кімнаті 20 м2. Було замінено усі старі міжкімнатні дерев'яні двері на нові.

Крім того, в 2004-2006 роках в будинку був проведений газ та встановлено відповідне обладнання: 2 згони, газовий конвектор, газову колонку Termet, газову плиту. Роботи по газифікації будинку (виготовлення та розробка проекту, прокладення труб, виведення газового обладнання) здійснені на підставі проекту по газопостачанню, який на сьогоднішній день зберігається у вказаному помешканні, доступ до якого, у зв'язку з перешкоджанням відповідача у його користуванні на правах членів сім'ї, позивачам обмежений.

Також у вказаний період часу нею разом з чоловіком було здійснено роботи і по благоустрою будинковолодіння, а саме: встановлення кованих воріт, проведення підготовчих робіт по замощенню території навколо будинку та облаштування її тротуарною плиткою більш ніж на 250 м2, прокладання стічних ринв, заїзду для транспорту.

Протягом 2007-2011 рр. нею спільно з ОСОБА_6 були здійснені фасадно-оздоблювальні роботи в будинку, перекрито дах та замінено вікна. Вказаний обсяг роботи полягав у перекритті даху шляхом заміни старого шиферу на металочерепицю, заміні дерев'яних строп, підбитті вагонкою внутрішньої частину даху, оздобленні зовнішньої нижньої частини даху вагонкою та розміщенні ринви. Крім того, були замінені усі старі дерев'яні вікна на нові металопластикові. Значні зміни стосувалися і зовнішніх стін будинку: вони були вирівняні під основу, утеплені за допомогою пінопласту та в подальшому поштукатурені; нижня частина будинку (цоколь) також була поштукатурена та оздоблена декоративною плиткою. Крім цього, були вилиті сходи з бетону для центрального та бокового входу в будинок, які в подальшому були покриті керамічною фасадною плиткою. Під час проведення робіт у вказаний період нею під час шлюбу з ОСОБА_6 був виготовлений навіс над входом в будинок (згідно технічного паспорту літ «И») та викопана криниця, яка також була оздоблена декоративною цеглою (криниця № 1 згідно технічного паспорту).

Просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь витрати на будівництво та проведення капітальних ремонтних робіт житлового будинку, який знаходиться по вул. Хлібній, 19, с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області в розмірі 500 000 грн.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на будівництво та проведення капітальних ремонтних робіт житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Бузовиця, вул. Хлібна, 19, Кельменецького району Чернівецької області) в розмірі 234 612 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На зазначене рішення суду представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачем не доведено, що придбані нею будівельні матеріали відповідно до наданих довідок були використані саме у житловому будинку по вул. Хлібній, 19 в с. Бузовиця. Зазначені довідки про придбання будівельних матеріалів не містять всіх необхідних реквізитів. Наданий перелік ремонтних робіт не є належним та допустимим доказом, що саме такі роботи були виконані у спірному домогосподарстві. Не надано доказів про те, що існувала домовленість між сторонами на проведення ремонтних робіт, а ОСОБА_4 дозволу на їх проведення на надавала, а тому такі ремонтні роботи проведено в чужому будинку самовільно. Всі ремонті роботи у житловому будинку здійснювалися виключно за кошти відповідачки ОСОБА_4, яка у період із 2004 по 2009 роки працювала в Італії та передавала синові ОСОБА_6 гроші для здійснення ремонту.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка та її чоловік за власні кошти здійснювали ремонт спірного будинку, а також відсутні докази джерела надходження цих коштів.

Висновок експерта є незаконним, оскільки вартість робіт встановлена лише на підставі «переліку ремонтно-будівельних робіт», який не є офіційним документом.

Вартість ремонтно-будівельних робіт спірного будинку, яка вказана у висновку експерта, є необґрунтованою та безпідставною, оскільки експерту не було надано для дослідження належних та допустимих доказів, а саме, квитанцій, актів виконаних робіт, проектно-кошторисної документації тощо.

На апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні докази, що саме ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було проведено капітальний ремонт будинку та подвіря, і саме вони купували будівельні матеріали та оплачували ремонтні роботи. Вартість на проведення ремонтно-будівельних робіт визначена на підставі відомостей наявного в матеріалах справи Переліку ремонтно-будівельних робіт, проведених в спірному будинковолодінні, яка станом на момент проведення експертизи становить 469 224 грн. Оскільки будівельні роботи проводилися ОСОБА_1 та ОСОБА_6, а ОСОБА_5 є донькою покійного ОСОБА_6 та спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, своєчасно прийняла спадщину, а тому відшкодуванню підлягає Ѕ вартості витрат на будівництво та проведення капітальних будівельних робіт житлового будинку по вул. Хлібній, 19 в с.Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області в розмірі 234 612 грн.

Однак з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись колегія суддів апеляційного суду не може.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 жовтня 2015 року власником будинковолодіння, яке складається з двох житлових будинків: житлового будинку літ. «А» загальною площею 36,4 кв.м., житлова площа якого 16,2 кв.м. та житлового будинку літ. «Б» загальною площею 69,7 кв.м., житлова площа якого 44,4 кв.м., сараю літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», убиральні літ. «Є», сараю літ. «Ж», гаражу літ. «З», навісу літ. «И», криниці - № 1, огорожі № 2-5, вимощення № І, які розташовані по вул. Хлібна, 19 в с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області є ОСОБА_4

Вказаний будинок був зведений в 1976 році, на підставі дозволу на будівництво, наданого відповідачу ОСОБА_4 згідно з рішенням виконкому Кельменецької районної ради депутатів трудящих від 04 квітня 1975 року.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є колишнім членом сім'ї відповідача ОСОБА_4, вселилася в будинок за згодою його власника - ОСОБА_4 як невістка.

16 травня 1987 року у виконкомі Бузовицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, про що зроблений відповідний актовий запис № 7. Від шлюбу 08 листопада 1987 року у них народилася дочка ОСОБА_7, яка змінила прізвище на «Маліцька» у звязку з укладенням шлюбу, пізніше прізвище змінено на «Ступницька» на підставі свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 127693 від 10 березня 2017 року.

18 серпня 2013 року ОСОБА_6 помер.

19 квітня 2014 року ОСОБА_9, у звязку з укладанням шлюбу, змінила прізвище на «Казакова».

Відповідно до статті 12 Закону України "Про власність", діючого на час виникнення спірних правовідносин сторін, у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах.

Оскільки згідно зі статтею 17 Земельного Кодексу України та статтею 14 Закону України "Про власність" земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом.

Статтями 16 і 17 Закону України "Про власність" передбачено, що таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно.

Згідно з частиною 2 статті 64 Житлового Кодексу до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до частини 3 статті 156 Житлового Кодексу члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенні ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 4 роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», таке ж право на відшкодування своїх затрат на будівництво за цих умов належить членам сім'ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст. 156 Житлового Кодексу обов'язок.

Згідно з частинами 1, 2 статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 проживала ІНФОРМАЦІЯ_3 як член сімї - дружина ОСОБА_6, який є сином відповідача ОСОБА_4

Належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком здійснювали капітальний ремонт будинку та подвір'я за вказаною адресою, купували будівельні матеріали та оплачували ремонтні роботи. Такий висновок суду апелянтом не спростовано.

Зокрема, проживання та місце реєстрації позивачки у домогосподарстві по вул. Хлібній, 19 в с. Бузовиця Кельменецького району підтверджується довідкою, виданою виконкомом Бузовицької сільської ради № 27 від 12 січня 2018 року.

Для визначення дійсної вартості будівельних робіт судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу, якою визначена вартість ремонтно-будівельних робіт, проведених з 1990 по 2013 рік в домоволодінні по вул. Хлібній, 19 в с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка ОСОБА_4 не надавала згоди позивачці ОСОБА_1 на проведення ремонтних робіт, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачем заборонялося проведення зазначених робіт у її житловому будинку. Крім того, позивачка як член сім'ї мала право на проведення зазначених робіт.

Вищенаведеним також спростовуються посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_5, яка є донькою покійного ОСОБА_6, не має права на відшкодування вартості витрат на будівництво.

Однак колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у проведенні капітальних ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку по вул. Хлібній, 19 в с.Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області, який належить на праві власності ОСОБА_4, приймали участь лише подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено наявними в ній доказами, власником спірного житлового будинку є ОСОБА_4Й, яка проживала з подружжям в одному господарстві, а в період з 2004 року по 2009 рік працювала в Італії та передавала своєму синові ОСОБА_6 зароблені кошти для здійснення ремонтних робіт належного їй на праві власності житлового будинку по вул. Хлібній, 19 в с. Бузовиця.

Відповідно до частин 1, 3 статті 12, частин 1, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи та наданими сторонами доказами доведено, що в спірному житловому будинку, за час проживання в ньому подружжя ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_6, участь у проведенні ремонтних та будівельних робіт також приймала ОСОБА_4, якій даний будинок належить на праві власності, а тому позивачка має право на відшкодування витрат на будівництво та проведення капітальних ремонтних робіт, з урахуванням частки відповідачки ОСОБА_4, у сумі 156 410 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2018 року в частині стягнення вартості витрат на будівництво та проведення капітальних ремонтних робіт житлового будинку в с. Бузовиця, вул. Хлібній, 19 Кельменецького району Чернівецької області слід змінити з 234 612 грн на 156 410 грн.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи положення зазначеної норми процесуального закону, норми матеріального права, фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру відшкодування - зміні. В решті рішення слід залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати в розмірі 13 583,54 грн, а з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 - судовий збір у розмірі 3 750 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2018 року в частині стягнення вартості витрат на будівництво та проведення капітальних ремонтних робіт житлового будинку в с. Бузовиця, вул. Хлібна, 19 Кельменецького району Чернівецької області змінити з 234 612 гривень на 156 410 гривень. В решті рішення залишити без змін.

Розподіл судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 13 583 гривні 54 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3 750 гривень судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_3 протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2019 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Б. Перепелюк

ОСОБА_10