Головуючий у 1 інстанції Черков В.Г.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Биліни Т.І., Мальцевої Є.Є.

секретар Тулянкіна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області

від 12 березня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною завою про стягнення страхового відшкодування, в якій вказав, що 01 квітня 2017 року у м. Дніпро на вул. Донецьке шосе, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ-2110» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу, автомобіля марки «SUZUKI GRAND VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3. Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «SUZUKI GRAND VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, було завдано механічних ушкоджень. Винною особою в даній автотранспортній пригоді було визнано водія автомобіля «ВАЗ-2110» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, що встановлено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2017 року. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була забезпечена договором о обов'язкового страхування № НОМЕР_4 виданого ТДВ «СТДВ «Глобус». Згідно даного договору розмір відповідальності за шкоду майну складав 100000 (сто тисяч) грн., при встановленій франшизі в розмірі 0 грн. Загальний розмір вартості складає 118 294,87 грн. При цьому ТДВ «СТДВ «Глобус» сплатило тільки 67 740,55 грн. Вважає, що страхова компанія повинна сплатити розмір страхового відшкодування в межах встановленого ліміту, тобто 100 000 грн., а решту - винуватець ДТП. Просить стягнути з ТДВ «СТДВ «Глобус» на свою користь 32 259,45 грн., з ОСОБА_2 - 24 652,02 грн. У зв'язку з несвоєчасною виплатою відповідача відшкодування, вважає, що їх діями було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює по 10 000 грн. з кожного.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 березня 2018 року частково задоволено позов.

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_2 і оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно з'ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник повністю підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 до суду не з'явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його присутності.

Представник відповідача ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового засідання судовою повісткою та телефонограмою, яка зареєстрована в журналі телефонограм за № 735.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 і його представника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу відповідача з наступних підстав.

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова не оскаржувала та набрала законної сили 11.05.2017 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

07 вересня 2016 року між ТДВ «СТДВ «Глобус» та ОСОБА_4 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та останньому надано поліс № НОМЕР_4. Термін дії становить з 00 годин 00 хвилин 08 вересня 2016 року по 07 вересня 2017 року. Забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ-2110», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Заявою від 05 квітня 2017 року повідомлено ТДВ «СТДВ «Глобус» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, що мало місце 01 квітня 2017 року у м. Дніпро на вул. Донецьке шосе, за участю транспортних засобів «ВАЗ-2110» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу, автомобіля марки «SUZUKI GRAND VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3.

Згідно звіту про оцінку від 22 квітня 2017 року № 17-119 загальна вартістю відновлюваного ремонту автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, складає 116 930,73 грн.; розмір матеріальної шкоди складає 116 930,73 грн.

Згідно звіту про оцінку від 22 травня 2017 року № 17-147 загальна вартістю відновлюваного ремонту автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, складає 116 930,73 грн.; розмір матеріальної шкоди складає 74 530,18 грн.

Суд дійшов правильного висновку, що звіт про оцінку від 22.05.2017 року № 17-147, який наданий відповідачем ТДВ «СТДВ «Глобус» до письмових заперечень, є належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні було враховано фізичний знос автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, бо раніше даний транспортний засіб мав пошкодження складової частини кузова та підлягав відновлювальному ремонту, що підтверджене відповіддю з додатками АТ СК «АХА Страхування» від 27.06.2017 року на адресу ТДВ «СТДВ «Глобус».

Згідно рахунку на оплату від 21.04.2017 року № ЕС0421/005 загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, складає 118 294,87 грн.,

Відповідно до Акту дефектовки прихованих дефектів від 25.07.2017 року виявлена несправність датчика вугла повороту рульового колеса, яке відноситься до прихованих дефектів.

Згідно наряду-замовлення від 04 серпня 2017 року № КТ0804/057 вартість датчика вугла повороту рульового колеса складає 6 357,15 грн.

З відповіді ТОВ «Елефант-Сервіс», яке здійснювало відновлювальний ремонт автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, вбачається, що загальна вартість ремонту склала 124 652,02 грн., з яких: ремонт кузова - 118 294,87 грн., ремонт прихованих дефектів - 6 357,15 грн. Із загальної суми за ремонт автомобіля від ТДВ «СТДВ «Глобус» надійшла оплата в сумі 67 740,55 грн. (платіжне доручення від 09.06.2017 року № 19224), а решту вартості ремонту сплатив ОСОБА_3 у розмірі 56 911,47 грн.

З платіжного доручення від 14 грудня 2017 року № 28012 вбачається, що ТДВ «СТДВ «Глобус» перерахувало на користь ОСОБА_3 суму відшкодування у розмірі 6 789,63 грн.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

За загальним правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч.1 ст.1188 ЦК України): шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Спосіб відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначає суд за вибором потерпілого (ч. 1 ст. 1192 ЦК) і може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Статтею 1194 ЦПК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містять у п.14 постанови №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини тощо, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог апелянта.

Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов правильного висновку, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - „...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб". Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи обставини, те що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 позивач не міг вчасно зробити заплановані йому поїздки, він був вимушений користуватися автотранспортом через своїх знайомих або громадським транспортом, що завдає йому додаткових незручностей, що в суттєвій мірі викликає у позивача душевний дискомфорт та страждання, суд дійшов правильного виснвку, що позивачу завдано моральну шкоду.

Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд прийняв до уваги конкретні обставини справи, характер та глибину пов'язаних з ушкодженням автомобіля моральних страждань, і понесених з зим незручностей, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вирішив, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн., а в стягненні моральної шкоди з ТДВ «СТДВ «Глобус» необхідно відмовити, оскільки в постанові Пленуму від 12 квітня 1996 р. № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" ВСУ висловив правову позицію, що до відносин, які регулюються Законом, належать, зокрема, ті, які виникають із договорів страхування, оскільки Закон не визначає чітких меж своєї дії, а згідно з листом ВСУ від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" судам слід виходити з того, що між сторонами існують договірні відносини, врегульовані спеціальним Законом "Про страхування", ЦК, норми статей 625, 992 якого не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди.

Судом правильно встановлено, що на момент звернення до суду з позовом позивач відремонтував пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль, у зв'язку з ремонтом автомобіля поніс реальні витрати у сумі 124 652, 02 грн., - саме зазначена сума є реальною вартістю втраченого майна позивача, як потерпілого у ДТП на момент розгляду справи. Ціна нових деталей, комплектуючих частин, які необхідні для полагодження пошкодженої речі, при визначенні розміру збитків має відшкодовуватись без врахування того, що вони ставляться замість тих, які частково були зношені та стали непридатними внаслідок правопорушення, якого припустився боржник (порушення ПДР).

При цьому суд дійшов помилкового висновку, що різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою має відшкодувати позивачу винна особа - відповідач ОСОБА_2

Суд правильно встановив, що загальна вартість ремонту склала 124 652,02 грн., з яких: ремонт кузова - 118 294,87 грн., ремонт прихованих дефектів - 6 357,15 грн. Із загальної суми за ремонт автомобіля від ТДВ «СТДВ «Глобус» надійшла оплата в сумі 67 740,55 грн. (платіжне доручення від 09.06.2017 року № 19224), а решту вартості ремонту сплатив ОСОБА_3 у розмірі 56 911,47 грн.

З врахуванням ремонту датчика вугла повороту рульового колеса, який було пошкоджено до того, як сталося ДТП і за який позивач сплатив 6 357,15 грн., загальна вартість не відшкодованої відповідачами позивачу матеріальної шкоди складає 50554,32 грн.

Згідно п. 4 Полісу № НОМЕР_4 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» відшкодувало позивачу матеріальну шкоду в сумі 67 740,55 грн. (платіжне доручення від 09.06.2017 року № 19224).

14 грудня 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» здійснило доплату суми податку на додану вартість у розмірі 6789,63 грн. (платіжне доручення від 14 грудня 2017 року № 28012).

А тому, в межах ліміту відповідальності, який передбачено п. 4 Полісу №АК/0570706 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» повинно відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в сумі 25 469 грн. 82 коп. (100 000 грн. - 67740,55 грн. - 6789,63 грн. = 25469,82 грн.)

Відповідно вищевказаним розрахункам з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача повинно бути стягнуто 31874,13 грн. (50554,32 грн. - 25469,82 грн. + 6789,63 грн. = 31874,13 грн.) 6789,63 грн. - є сума податку на додану вартість, яка сплачена ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» . (платіжне доручення від 14 грудня 2017 року № 28012) і яка не є відшкодуванням матеріальної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок ДТП, а тому матеріальну шкоду в розмірі 6789,63 грн. повинен відшкодувати другий відповідач - ОСОБА_2

При цьому апеляційний суд враховує, що позивачем пред'явлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 24652,02 грн. в відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП. Суд не може виходити за межі заявлених позивачем вимог і тому, з ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути 24652,02 грн. в відшкодування матеріальної шкоди.

Статтею 141 ч. 1 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням пропорційності задоволених позивачем вимог з ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., а з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 627,20 грн.

Згідно з вимогами ч. 2 п. 3 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку є три сторони: позивач і два відповідача. Позивач звільнений Законом від оплати судового збору, а тому з врахуванням пропорційності задоволених вимог витрати ОСОБА_2 на оплату судового збору при зверненні з даною апеляційною скаргою в розмірі 981,69 грн. повинен відшкодувати другий відповідач - ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

В іншій частині рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 березня 2018 року скасувати в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідачів на користь позивача та стягнення судового збору.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_3 в відшкодування матеріальної шкоди 32259,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в відшкодування матеріальної шкоди 18727,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 473,6 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь держави судовий збір в сумі 806,4 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

В відшкодування витрат на оплату судового збору з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_2 стягнути 1209,6 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 16.04.2019 року.

Суддя