ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1642/15-ц Номер провадження 22-ц/814/2067/19Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

16 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

розглянувши заяву про самовідвід судді Дорош Алли Іванівни у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 05 червня 2019 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: начальника Шевченківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоцій Б.І., заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Шкляр С.В., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», на незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб органів ДВС, Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» щодо протиправної відмовим виконувати рішення суду.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями системою документообігу в Полтавському апеляційному суді справу № 553/1642/15-ц за скаргою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: начальника Шевченківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гоцій Б.І., заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Шкляр С.В., уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», на незаконні дії, неправомірну бездіяльність посадових осіб органів ДВС, Міністерства юстиції України та Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та кредит» щодо протиправної відмовим виконувати рішення суду передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Дорош А.І., суддів - Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

Під час підготовки справи до апеляційного розгляду в порядку ст. 365 ЦПК України, було встановлено, що я тривалий час знайома з відповідачем по справі ОСОБА_1 та перебуваю з ним у добрих стосунках.

Підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначені статтею 36 ЦПК України.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом ( п.1).

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ECHR 2002-ІІ).

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у рішенні по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11 (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обгрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Feyv.Austria), від 24 лютого 1993 року, Series A№ 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 3395/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюбер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series A, № 86).

Отже, з наведеного слідує, що рішення суду, ухвалене за наслідками вирішення спору, не має викликати сумнівів щодо його законності та об`єктивності.

З урахуванням наведеного та з метою гарантування упевненості усіх учасників справи щодо безсторонності суду при вирішенні цього спору, колегія суддів вбачає наявність інших обставин, які можуть викликати сумнів в неупередженості або ж об`єктивності судді, що є підставою для задоволення заявленого суддею Дорош А.І. самовідводу.

Справу необхідно передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для повторного розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В :

Заяву судді Дорош Алли Іванівни про самовідвід - задовольнити, справу передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для повторного розподілу її за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ: А. І. Дорош С. А. Гальонкін Л. М. Хіль