Справа №635/2808/19
Провадження № 2-о/635/92/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Літінської Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, який має юридичне значення, в якій, з урахуванням заяви про просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 за національністю є єврейка; внести зміни до актового запису № 987 складеного Виконавчим комітетом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області від 25.05.1950 року про народження ОСОБА_2 вказавши в графі «національність» матері ОСОБА_3 - «єврейка»; внести зміни до актового запису про одруження №9 від 13.03.1963 року складеного Виконавчим комітетом Копанівської сільської Ради Оріхівського району Запорізької області вказавши в графі «національність» ОСОБА_4 - «єврейка»; внести зміни до актового запису № 1329 складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 07.10.1956 року про народження ОСОБА_1 вказавши в графі «національність» матері ОСОБА_5 - «єврейка».

Свою заяву обґрунтував наступним. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 в м. Харкові. Батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Матір'ю ОСОБА_5 є ОСОБА_7, яка є єврейкою. Єврейкою також є й тітка ОСОБА_8, в актовому записі про народження якої вказано, що батьком є ОСОБА_9, національність «українець», а матір'ю є ОСОБА_10, національність «єврейка». ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є однією і тією ж особою. ІНФОРМАЦІЯ_3 року моя бабушка ОСОБА_4 померла. Як вбачається з документів моя бабушка ОСОБА_4 була єврейкою.

Заявник зазначив, що його батько, ОСОБА_6 був українцем, а мати ОСОБА_2 - єврейкою, але у актовому записі про народження національність матері зазначена як українка, тому що батьки його матері, тобто його бабуся та дідусь з політичних мотивів приховували свою національну приналежність до єврейського народу, бо на той час боялися політичних репресій та утисків. Але сім'я з боку матері завжди дотримувалася єврейських традицій єврейського народу, святкували свята за звичаями євреїв, привчили і його до цього. Однак, під час соціалістичного режиму відносно євреїв були певні обмеження в соціальних правах, тому вони старалися не афішувати своє походження. На даний час загальнополітична обстановка в Україні змінилась, відродилась національна мова і культура, тому він бажає відродити своє національне коріння. Але для цього йому необхідно встановити національне коріння та внести відповідні доповнення в актовий запис про її народження. Звернувшись до відповідно органу з проханням внесення змін до актового запису про її народження, а саме: змінити національність матері з «українка» на «єврейка», у вчиненні даних дій йому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю підстав. Задоволення заяви має для нього юридичне значення, оскільки встановлення того факту, що він за національністю є єврей необхідно для відродження його національного коріння. Тому він звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факт, що має юридичне значення залишено без руху.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявниця та її представник ОСОБА_13, який діє на підставі ордеру, не з'явилися, представник надав суду заяву про слухання справи у їх відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Законодавством України, не встановлено виключний перелік юридичних, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження, а частиною 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» встановлено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

У відповідності до статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

Статтею 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з чим не повинно зашкоджувати такій особі.

Судом встановлено, що заявник народився у місті Харків ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками зазначені: ОСОБА_6, за національністю «українець» та ОСОБА_5, за національністю «українка».

В 1927 р. бабця заявника ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_14.

ІНФОРМАЦІЯ_4. народилась ОСОБА_2, яка є матір'ю ОСОБА_1

В 1963 р. між ОСОБА_15 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Копанівської сільської ради Оріховського району Запорізької області було внесено відповідний актовий запис №9. Наведена обставина підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №5 від 01.06.2017 р.

01.01.1949 р. від шлюбу народилася тітка заявника ОСОБА_8, в актовому записі про народження якої вказано, що батьком є ОСОБА_9, національність «українець», а матір'ю є ОСОБА_10, національність «єврейка».

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2018 р. було встановлено, що ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є однією і тією ж особою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла, про що складено відповідний запис №13 виконавчим комітетом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області.

Як вбачається з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 03.11.2018 р. бабця заявника ОСОБА_4 вона ж ОСОБА_10 є єврейкою.

ІНФОРМАЦІЯ_5. мати заявника ОСОБА_5 померла, про що складено відповідний запис №12050 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Заявник зазначив, що його батько ОСОБА_6 був українцем, а мати ОСОБА_5 - єврейкою, але у актовому записі про народження національність матері зазначена як українка, тому що батьки її матері, тобто бабуся та дідусь з політичних мотивів приховували свою національну приналежність до єврейського народу, бо на той час боялися політичних репресій та утисків.

Але сім'я з боку матері завжди дотримувалася єврейських традицій єврейського народу, святкували свята за звичаями євреїв, привчили і її до цього. Однак, під час соціалістичного режиму відносно євреїв були певні обмеження в соціальних правах, тому вони старалися не афішувати своє походження.

На даний час загальнополітична обстановка в Україні змінилась, відродилась національна мова і культура, тому вона бажає відродити своє національне коріння. Але для цього їй необхідно встановити національне коріння та внести відповідні доповнення в актовий запис про її народження.

14.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області з заявою про внесення змін до актового запису про його народження. Як вбачається із відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області №845-15.13-04-04 від 20.03.2019 року, ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду.

Звернувшись до відповідно органу з проханням внесення змін до актового запису про народження, а саме: змінити національність матері з «українка» на «єврейка», у вчиненні даних дій заявниці було відмовлено, у зв'язку з відсутністю підстав.

Саме внесення змін в актові записи цивільного стану регулюється положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011р. №55/18793(далі - Правила).

Згідно пункту 2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

З огляду на вищевикладене, без рішення суду, як підстави внесення змін до актів цивільного стану, неможливо внести такі зміни, а тому нормативне обмеження компетенції органів реєстрації актів цивільного стану не дає можливості заявнику реалізувати право на вибір національності, передбачене статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», згідно якої громадяни мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Частиною 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Враховуючи вище наведе, суд приходить до висновку, що встановлення юридичного факту належності заявника ОСОБА_1 до єврейської національності підтверджується наданими документами та не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

Крім цього, з урахуванням положень Правил, для належного реалізації винесеного рішення та можливості в подальшому його реалізації також підлягають задоволенню вимоги заявника про зобов'язання органу реєстрації вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 43, 49, 76-81, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 за національністю є єврейка.

Внести зміни до актового запису № 987 складеного Виконавчим комітетом Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області від 25.05.1950 року про народження ОСОБА_2 вказавши в графі «національність» матері ОСОБА_12 - «єврейка».

Внести зміни до актового запису про державну реєстрацію шлюбу №9 від 13.03.1963 року складеного Виконавчим комітетом Копанівської сільської Ради Оріхівського району Запорізької області вказавши в графі «національність» ОСОБА_4 - «єврейка».

Внести зміни до актового запису № 1329 від 07.10.1956 року складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_1 вказавши в графі «національність» матері ОСОБА_5 - «єврейка».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області або до Харківського апеляційного суду.

На підставі ч. 5 ст. 268 ЦПК України повне рішення складено і підписано без його проголошення 06 травня 2019 року.

Відомості, що не проголошуються:

заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1.

заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області, місцезнаходження: м. Харків, вул. Плеханівська, 73, .

Суддя О.В. Назаренко