Справа № 163/416/19
Провадження № 2/163/185/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

26 липня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Горпинко К.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач просить постановити рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 20 до 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що за рішенням суду від 17.12.2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 20 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів не відповідає законодавчо встановленому мінімуму і з огляду на інфляційні процеси не спроможний покривати витрати на дитину (придбання одягу, взуття, продуктів харчування тощо). Сама ж вона не спроможна матеріально забезпечити дочку. Відповідач хоча і не має постійного місця роботи, однак є здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, тому повинен виконувати свій батьківський обов`язок.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач в канцелярію суду подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, у тому числі шляхом публікації на офіційному сайті суду судового оголошення, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив.

За викладених обставин суд провів заочний розгляду позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 22.01.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 .

У період шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_2 .

Відповідно до копії виконавчого листа, виданого на підставі рішення Любомльського районного суд від 17.12.2008 року, з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 20 гривень щомісячно, починаючи з 21.11.2008 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що 21.04.2009 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_5 , взявши його прізвище " ОСОБА_6 ".

Довідкою відділу ЦНАП виконкому Любомльської міської ради від 06.02.2019 року стверджено, що дочка сторін проживає разом із матір`ю, позивачем ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Із цієї ж довідки вбачається, що позивач має ще одну неповнолітню дитину від другого шлюбу - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом цієї норми умовою збільшення або зменшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з таких підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На момент ухвалення судом рішення від 17.12.2008 року дочці сторін ОСОБА_3 був 1 рік, а нині - 12.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

З моменту присудження з відповідача аліментів в сумі 20,00 гривень дочка сторін підросла і в силу свого віку природно потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що свідчить про погіршення майнового стану позивача як матері дитини і це є очевидним.

Про зміну майнового стану позивача в сторону погіршення свідчить також перебування на її утриманні народженого у другому шлюбі сина ОСОБА_7 .

Крім цього, судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти у меншому розмірі, ніж гарантований чинним законодавством (1059,00 гривень), що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Отже, наведене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів.

При визначенні збільшеного розміру аліментів суд враховує перебування на утриманні позивача ще однієї неповнолітньої дитині, законодавчо гарантований розмір аліментів та керується принципом рівності батьків по утриманню дітей.

Проте суд враховує, що дитина проживає разом із матір`ю, а відтак основний тягар по її утриманню, яке включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежить саме на позивачу. Адже утримання дитини не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника, а є набагато ширшим поняттям як у матеріальному, так і в моральному аспекті.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, а відтак і не довів наявності у нього обставин неспроможності сплачувати аліменти на утримання дочки у заявленому позивачем розмірі. Як батько дитини він зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи та законодавчих приписів, суд дійшов висновку про необхідність зміни розміру щомісячного стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає її матеріальним потребам згідно віку, є дещо вищим від встановленого мінімуму, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Отже, позов підлягає повному задоволенню.

Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Збільшити розмір стягуваних за рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 17.12.2008 року аліментів із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_10 першим ОСОБА_11 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20 (двадцяти) гривень до 1500 (однієї тисячі п`ятисот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_4 .

Ім`я відповідача - ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_5 .

Головуючий : суддя С.С.Чишій