Єдиний унікальний номер: 448/127/18
Провадження № 2/448/64/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.05.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Тхір О.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП ім. Сагайдачного на території Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області, що підтверджується довідкою №1795, виданою 30.11.2017р. виконавчим комітетом Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області.

Зазначає, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , успадкував його син - ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , брат позивачки по справі. До складу спадщини, що відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_3 входить земельна ділянка площею 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП ім. Сагайдачного на території Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області, яку він успадкував після смерті свого батька - ОСОБА_2 .

Стверджує, що саме позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом фактично прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3 , однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену земельну ділянку, вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.

Представник відповідача - Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій вказав, що проти позову не заперечує та просить розглядати справу у його відсутності.

Представник третьої особи - завідувач Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяви-повідомлення №01-16/920 та №01-16/157, інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.12.2018р. №54329908 та від 11.03.2019р. №55415030, з яких слідує, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нотаріальній конторі не заводилися. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат"; Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст.524 ЦК УРСР від 18.07.1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно із ст. 534 ЦК УРСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР від 18.07.1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина (чоловік) і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, за ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном.

Отже, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року.

До складу спадщини ОСОБА_2 входить право на земельну ділянку площею 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебували в колективній власності КСП ім.Сагайдачного на території Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 14.04.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №482 від 15.05.1997р.

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_2 за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Саме син спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги спадкування за законом у відповідності до ЦК УРСР від 18.07.1963 року вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті батька.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Золотковицької сільської ради Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області за № 1547 від 18.10.2017 року після смерті ОСОБА_2 в управління його спадковим майном вступив саме ОСОБА_3 , який доглядав житловий будинок, проводив поточні ремонти, обробляв земельну ділянку. Тобто, в силу ЦК УРСР від 18.07.1963 року, ОСОБА_3 прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що належало спадкодавцеві.

Як вбачається із повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області №01-16/157 від 14.03.2019р., інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.03.2019р. №55415030, повідомлення з Львівського державного нотаріального архіву від 20.03.2019р. №696/01-30 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась.

Підсумовуючи, суд вважає, що належну спадкодавцю ОСОБА_2 спірну земельну ділянку (земельну частку) успадкував саме його син - ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 .

Отже, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вказані правовідносини поширюється дія ЦК України 2003 року.

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 входить право на земельну ділянку площею 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебували в колективній власності КСП ім.Сагайдачного на території Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 14.04.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №482 від 15.05.1997р., яку він ( ОСОБА_3 ) успадкував після смерті батька ОСОБА_2 .

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_3 за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Позивач ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою спадкодавця ОСОБА_3 та у відповідності до вимог ст.1265 ЦК України - є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок його смерті.

Факт споріднення позивачки ОСОБА_1 з ОСОБА_3 підтверджується наступними документами. Так, з свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 вбачається, що її батьком був ОСОБА_6 . З свідоцтва про народження батька позивачки ОСОБА_6 слідує, що його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . З листів Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області від 24.10.2018р. та від 20.11.2018р. вбачається, що матір`ю ОСОБА_3 була ОСОБА_8 , а батьками ОСОБА_8 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Тобто батько позивачки ОСОБА_1 та матір померлого ОСОБА_3 були рідними братом та сестрою. Відповідно позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - є двоюрідними сестрою та братом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, що залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , так як проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, із довідки, виданої виконавчим комітетом Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області 04.10.2017 року за №1497, слідує, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті разом з ним за вказаною адресою проживала його сестра - ОСОБА_1 , позивач по справі.

Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, ОСОБА_1 не заявила про відмову від даної спадщини.

Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Підсумовуючи, суд вважає, що належну спадкодавцю ОСОБА_3 спірну земельну ділянку (земельну частку) успадкувала саме позивач ОСОБА_1 .

З повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори від 04.12.2018р. №01-16/920 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.12.2018р. №54329908 вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася.

Спадкоємців попередніх черг (першої-четвертої черг), які могли б претендувати на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_3 , судом не встановлено.

В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: повідомленням з Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області про наявність актового запису про смерть ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; довідкою №1795, виданою 30.11.2017р. виконавчим комітетом Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області; довідкою, виданою виконавчим комітетом Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області 04.10.2017 року за №1497; довідкою, виданої виконавчим комітетом Золотковицької сільської ради Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області 18.10.2017 року за №1547; повідомленням з Мостиської державної нотаріальної контори від 04.12.2018р. №01-16/920; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.12.2018р. №54329908; повідомленням з Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області №01-16/157 від 14.03.2019р.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.03.2019р. №55415030; повідомленням з Львівського державного нотаріального архіву від 20.03.2019р. №696/01-30; копією свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 ; витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивачки ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про шлюб позивачки з ОСОБА_4 ; копією свідоцтва про народження батька позивачки - ОСОБА_6 ; листом з Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області від 24.10.2018р. про наявність актового запису про народження ОСОБА_3 та відомостей про батьків ОСОБА_3 ; листом з Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області від 20.11.2018р. про наявність актового запису про народження матері ОСОБА_3 - ОСОБА_8 ; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельну ділянку (земельну частку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_3 ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 входить зазначена земельна ділянка (земельна частка), яку він успадкував після смерті батька ОСОБА_2. ; право ОСОБА_2. на спірну земельну ділянку (земельну частку) було посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай), однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права на спірну земельну ділянку (земельну частку) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200 ч.3, 206 ч.4, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну ділянку площею 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебували в колективній власності КСП ім.Сагайдачного на території Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 14.04.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №482 від 15.05.1997р.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , уродженка с.Боляновичі Мостиського району Львівської області, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Золотковицька сільська рада Мостиського району Львівської області, місцезнаходження: с.Золотковичі, вул.Миру, 2 Мостиського району Львівської області, .

Третя особа - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Львівської області.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак