Справа №339/267/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

з участю старшого державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області- Курилів О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Курилів О.С., -

в с т а н о в и в:

19 липня 2019року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою, в якій просить визнати рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу від 21 червня 2019року неправомірним та скасувати.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що 13 грудня 2018 року Болехівським міським судом ухвалено рішення (заочне) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів, сплачених за договором купівлі - продажу № 71 від 01 вересня 2015 року в сумі 75 900грн., та судовий збір в сумі 759грн.

06 лютого 2019року йому направлено виконавчий лист за № 339/267/18 по вищевказаному заочному рішенню, який отримав 11.02.2019року та пред`явив його для виконання до Болехівського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

На його адресу 09 липня 2019року надійшло повідомлення від 21.06. 2019 р. про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю дати народження боржника.

Зіславшись на практику Верховного суду, вважає, що державний виконавець не мав підстав для вчинення таких дій, оскільки відсутність відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття.

Зі змісту заперечення, поданого 26.07.2019року старшим державним виконавцем вбачається, що у вказаному виконавчому листі відсутня дата народження боржника. Оскільки у відділі у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» працює автоматизована система виконавчого провадження, то при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом у якому відсутня дата народження боржника, АСВП вказує на даний факт та не дає змоги для винесення даної постанови.

Тому 21.06.2019р. старшим державним виконавцем Курилів О.С. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Посилання ОСОБА_1 на можливість вчинення виконавчих дій з метою отримання необхідної інформації є безпідставним, оскільки для направлення такого запиту, державний виконавець повинен зазначити дату відкриття виконавчого провадження та його номер, а отже право на отримання такої інформації виникає лише після відкриття виконавчого провадження.

Просить в задоволенні скарги відмовити (а.с.228-229).

Боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 викликалися в судове засіданння та були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Тому їх неявка згідно вимог ст. 450 ЦПК України не перешкоджають розгляду скарги.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця Курилів О.С., дії якого оскаржуються, повно та всебічно з"ясувавши обставини, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Болехівського міського суду від 13.12.2018року (заочне рішення) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені за договором купівлі - продажу № 71 від 01 вересня 2015року в сумі 75 900 грн., судовий збір в сумі 759 грн. та видано виконавчий лист № 339/267/18 ( а.с.194-201, 212)

По вищевказаному рішенню державним виконавцем Курилів О.С. 21 червня 2019 року винесено повідомлення за № 339/267/18 від 06.02.2019 про повернення виконавчого документу ОСОБА_1 (стягувачу), оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: в поданому виконавчому документі відсутні відомості про дату народження боржника (а.с.219-220).

Такими є фактичні обставини справи.

За правове регулюванням правовідносин, які виникли на їх підставі, відповідають наступні правові норми.

Предметом оскарження до суду є дії та рішення державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині першій ст. 4 ЗУ " Про виконавче провадження" зазначено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону (п.6 частини четвертої ст.4 ЗУ «Про виконавчий збір»).

Разом з тим, за змістом частин першої та другої ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої цієї ж статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 27.12.2018 у справі №469/1357/16-ц.

Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вказану норму процесуального права, яка має імперативний характер, тобто є обов`язковою для застосування, суд погоджується з доводами скаржника про те, що що відсутність у виконавчому документі дати народження боржника, як в цій справі, сама по собі не може бути підставою для його повернення виконавцем, про що вказано у відповідному правовому висновку ВС, який є обов`язковим для судів при вирішенні аналогічних спорів.

Державному виконавцю слід звернути увагу на те, що за змістом ст. 1, 2 ЗУ "Про виконавче провадження" однією з головних засад виконавчого провадження є своєчасне та ефективне виконання судових рішень.

Отже, наявність формальних невідповідностей змісту виконавчих документів встановленим вимогам сама по собі не може бути перешкодою для їх виконання за можливості у виконавця у процесі реалізації його повноважень усунути відповідні недоліки та одержати необхідну інформацію.

Так, відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Отже, метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень.

Державним виконавцем Курилів О.С. зазначено, що підставою винесення оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документу ОСОБА_1 (стягував) без прийняття до виконання є відсутність у виконавчому листі дати народження ОСОБА_2 (боржника).

При цьому державний виконавець посилається на приписи ст.4 Закону України "Провиконавче провадження".

В той же час державний виконавець не звернув увагу на те, що ст.4 регулює загальні вимоги до усіх виконавчих документів, які передбачені чинним законодавством. В даному випадку виконавчим документом, є виконавчий лист виданий на примусове виконання рішення суду і отже його виконання є завершальною стадією судового провадження.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд за положеннями частини другої статті 451 ЦПК України, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). А тому, суд приходить до висновку, про те, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає до задоволення, а повідомлення про повернення виконавчого листа від 21.06.2019р. скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447-453 ЦПК УКраїни, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу задовільнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Курилів О.С. про повернення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів, сплачених за договором купівлі - продажу № 71 від 01.09. 2015 року в сумі 75 900грн. та судовий збір в сумі 759 грн.

Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Курилів О.С від 21.06.2019року про повернення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів, сплачених за договором купівлі - продажу № 71 від 01.09.2015 в сумі 75 900грн., та судовий збір в сумі 759грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Головенко О.С.