Справа № 212/2766/19
У Х В А Л А

26 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

29 березня 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання власності на спільну квартиру. Ухвалю від 12 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.

25 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 та є предметом спору у справі про поділ майна.

В обґрунтування заяви зазначив, що з 2011 року до 2018 рік він мешкав однією сім'єю разом з ОСОБА_3, але шлюбно-сімейні відносини, відповідно до вимог статті 21 Сімейного кодексу України, у державному органі реєстрації актів цивільного стану не реєстрували. В грудні 2016 року він разом з відповідачкою за спільні кошти придбали трикімнатну квартиру № 8 розташовану в будинку № 11 по вулиці Десантна в місті Кривому Розі. 16.12.2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 було нотаріально зареєстровано договір купівлі продажу квартири № 8 розташованій в будинку № 11 по вулиці Десантна в місті Кривому Розі.

На теперішній час одноособовим власником спірної квартири є ОСОБА_3, і у разі задоволення позовних вимог та для уникнення ризиків порушення законних прав позивача на право користування власністю, є необхідним застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу проводити відчуження спірної квартири.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та доданих документів, а також оцінивши обґрунтування заявлених позивачем вимоги щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, суддя вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв'язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інструмент забезпечення позову насамперед призначений бути заходом проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

З наданих позивачем документів вбачається, що право власності на спірну квартиру на момент звернення до суду з позовом зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_3, яка має можливість відчужити його третім особам в ході розгляду справи, що є реальною загрозою утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вказане, суддя вважає, що такий захід забезпечення, як накладення арешту на спірну квартиру є необхідним заходом для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси відповідача.

Оскільки, накладення арешту на майно за загальним правилом полягає у забороні розпоряджатись цим майном, то застосування додаткової заборони відчуження такого майна законом не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,157,259,353 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру загальною площею 62,77 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить відповідачу ОСОБА_3.

Зустрічне забезпечення - не застосовувати.

Копію ухвали направити сторонам у справі, а також на адресу Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса: 50084, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, пр. 200 річчя Кривого Рогу, 13/60

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Десантна, 11/8

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Розяснити, що в залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.7-10 ст. 158 ЦПК України.Вид забезпечення позову може бути замінений, або заходи забезпечення позову можуть бути скасовані в порядку, передбаченому ст. ст.156, 158 ЦПК України.

Ухвала складена та підписана без проголошення 26 квітня 2019 року.

Суддя М.Д. Власенко