Справа № 226/1012/19

Провадження № 2/226/436/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2016 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Орлової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської міської ради про визнання права власності на жилий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мирноградської міської ради про визнання права власності на жилий будинок.

В обґрунтування вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті батька залишилось спадкове майно житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Цей будинок належав його батькові на підставі рішення виконкому Димитровської міської ради народних депутатів № 24 від 09.01.1991 року, зареєстрованого у Красноармійському БТІ 16.02.1991 року за реєстровим №11. Разом з батьком на момент смерті мешкали він та його мати ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . ОСОБА_2 заповіт не складав. Він є єдиним спадкоємцем за законом. Він звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Богатова С.Г. Проте свідоцтва про право на спадщину за законом він не отримав, оскільки в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Рішення виконкому Димитровської міської ради народних депутатів № 24 від 09.01.1991, на підставі якого ОСОБА_2 був переданий у власність вищевказаний жилий будинок, на теперішній час не є правовстановлюючим документом в розумінні ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності. Вважає, що в даних правовідносинах слід керуватися законодавством чинним на час набуття права власності на будинок. ОСОБА_2 на час аварії на Чорнобильській АЕС проживав у Коростенському районі Житомирської області, і після аварії на ЧАЕС підлягав разом з сім`єю переселенню з територій, що зазнали радіоактивного забруднення, згідно Постанови Ради Міністрів Української РСР від 30 червня 1990 р. N 149 «Про передачу громадянам, які переселені з територій, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, жилих будинків в особисту власність». Тому, розпорядженням виконкому Димитровської міської ради народних депутатів № 77 від 29.11.1990, була створена комісія по придбанню жилих будинків у приватних осіб для громадян, які підлягають переселенню з територій, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно витягу від 30.11.1990 з рішення комісії по придбанню будинків для громадян, які переселяються згідно постанови Ради Міністрів УРСР від 14.12.1989 № 315, була заслухана заява громадянина ОСОБА_2 , та було прийнято рішення про придбання будинку в місті ОСОБА_4 . Просить суд визнати за ним право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_1 .

Позивач та представник позивача до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Представник відповідача Мирноградської міської ради до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 (а.с.8, 24).

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7).

На підставі рішення виконкому Димитровської міської ради народних депутатів № 24 від 09.01.1991 року, зареєстрованого Красноармійським Бюро технічної інвентаризації 16.02.1991 року за реєстровим №11, ОСОБА_2 , належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як особі яка переселяється у відповідності до Постанови Ради міністрів УРСР та Укрсовпрофа від 21.05.1990 року № 115 та Порядку придбання жилих будинків для громадян, які переселяються, затвердженого на засіданні координаційного комітету Житомирської обласної Ради народних депутатів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 12, 16, 17, 18).

Згідно технічного паспорту за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок загальною площею 60,3 кв.м, у тому числі житловою 40,7 кв.м., та господарські споруди Б-літня кухня, Ж-літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Д-літня кухня, Е-уборна, І- водопровід, № 1,2 огородження (а.с.20-22).

Згідно довідки Координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирнограда ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за вищевказаною адресою з 26.12.2007 року по теперішній час (а.с.50).

Згідно інформації від 19.03.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо жилого будинку АДРЕСА_1 відсутні (а.с.11).

Згідно постанови про відмову вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2019 року, приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки позивачем не надано правоустановчих документів на спадкове майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно листа приватного нотаріуса Мирноградського міського нотаріального округу Богатова С.Г. від 14.05.2019 року, на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита спадкова справа 09.03.2019 року № 14/2019 на підставі заяви ОСОБА_1 , заяв від інших спадкоємців щодо прийняття спадщини не надходило. Заповіти від імені ОСОБА_2 не посвідчувалися. Спадкова справа до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась, заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с.39-43).

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, 19.01.2016 ІНФОРМАЦІЯ_5 після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 60,3 АДРЕСА_2 .м, у тому числі житловою 40,7 кв.м., з господарськими спорудами згідно технічного паспорту Б-літня кухня, Ж-літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Д-літня кухня, Е-уборна, І- водопровід, № 1,2 огородження, що розташований по вулиці Говорова в місті Мирнограді Донецької області.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У зв`язку з тим, що рішення виконкому Димитровської міської ради народних депутатів № 24 від 09.01.1991 року, на підставі якого спадкодавцеві ОСОБА_2 був переданий у власність вищевказаний жилий будинок, на теперішній час не є правовстановлюючим документом в розумінні ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності, спадкоємцю не можливо оформити право на спадщину у нотаріуса, тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за позивачем має бути визнано в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , у тому числі житловою 40,7 кв.м., з господарськими спорудами АДРЕСА_4 розташований АДРЕСА_5 АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до Мирноградської міської ради, місцезнаходження: 85322, м.Мирноград Донецької області, вул.Центральна, буд.9, , про визнання права власності на жилий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 60,3 кв.м, у тому числі житловою 40,7 кв.м., з господарськими спорудами згідно технічного паспорту: Б-літня кухня, Ж-літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Д-літня кухня, Е-уборна, І- водопровід, № 1,2 огородження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27.06.2019 року.

Суддя О.А.Рибкін