ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року

м. Черкаси

Справа № 711/6108/18 Провадження № 22-ц/793/1024/19
Категорія: на ухвалу

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Єльцова В.О., Карпенко О.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 .

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2019 року (постановлену в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Демчика Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

25 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2018 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 - Заруби С.О. у даній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

28 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було отримано висновок за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі №711/6108/18.

14 березня 2019 року на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Заруби С.О. про призначення нової судової автотоварознавчої експертизи.

Клопотання обґрунтоване тим, що 15 січня 2019 року була проведена судова автотоварознавча експертиза, однак її не можна вважати законною та достовірно обґрунтованою, оскільки згідно висновку датою оцінки є 15 січня 2019 року, а витяг з «Бюллетеня автотовароведа» прикладений від 19 січня 2019 року, фактична дата виготовлення автомобіля 2008 року, а оцінка виконана для авто 2009 року виготовлення, крім того, судовий експерт ОСОБА_4 оцінював автомобіль марки TOYOTA моделі LAND CRUISER 4.5, 2008 року випуску найбільш повної комплектації Special Edition, в той час як провести треба було експертизу автомобіля марки TOYOTA моделі LAND CRUISER 4.5, 2008 року випуску комплектації Elegance.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2019 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - Заруби С.О. про призначення нової судової автотоварознавчої експертизи відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що представником ОСОБА_1 - Зарубою С.О. було заявлено клопотання нової експертизи, яка ЦПК України не передбачена, а також, з висновку №157/18 від 24 січня 2019 року вбачається, що експертиза проведена експертом, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.1 «Оцінка машин, обладнання, сировини в товарів народного споживання», та 12.2 «Визначення вартості автотранспортних засобів і вартості матеріального збитку, отриманого власником ТЗ» стаж експертної роботи з 1999 року, має необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань та на підставі наданих судом для дослідження матеріалів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 10 червня 2019 року, ОСОБА_1 , вважаючи, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, просила скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи від 20 травня 2019 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що датою оцінки є 15 січня 2019 року, а витяг з «Бюллетеня автотовароведа» прикладений від 19 січня 2019 року, оцінка виконана для авто 2009 року, проте фактична дата виготовлення автомобіля 2008 року, а також судовий експерт ОСОБА_4 оцінював автомобіль марки TOYOTA моделі LAND CRUISER 4.5, 2008 року випуску найбільш повної комплектації Special Edition, в той час як провести треба було експертизу автомобіля марки TOYOTA моделі LAND CRUISER 4.5, 2008 року випуску комплектації Elegance.

04 липня 2019 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Севастянової А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення та направити справу для продовження розгляду.

Зазначає, що за клопотанням позивача в суді першої інстанції допитувався експерт ОСОБА_4 , який здійснював оцінку та надав роз`яснення з приводу проведеної оцінки.

В апеляційній скарзі скаржником зазначається про те, що нею заявлялось клопотання про проведення повторної експертизи, проте фактично було заявлено про проведення «нової» експертизи.

З тексту апеляційної скарги не вбачається які саме норми були порушені при винесені оскаржуваної експертизи.

Оскарження ухвали суду розцінює як затягування часу розгляду даної справи, так як спірним автомобілем користується саме позивач, зменшуючи його ринкову ціну шляхом експлуатації транспортного засобу.

Водночас зазначає і про те, що у відповідності до ч. 1 ст. 353 ЦПК України оскарженню окремо від рішення суду підлягають ухвали щодо призначення експертизи, а не ухвали про відмову в їх призначенні, заперечення на які включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19 червня 2019 року розгляд апеляційної скарги призначено у порядку письмового провадження на 04 липня 2019 року на 09:00 год., відкладено на 12 липня 2019 на 09:30 год., в подальшому на 15 липня 2019.

Фактичні обставини справи

25 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні (а.с. 2 - 4).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2018 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - Заруби С.О. (а.с. 40 - 42) у даній справі було задоволено та призначено судову автотоварознавчу експертизу (а.с. 82).

28 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було отримано висновок за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі №711/6108/18 (а.с.90а - 102).

14 березня 2019 року на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Заруби С.О. про призначення нової судової автотоварознавчої експертизи (а.с. 115).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2019 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - Заруби С.О. про призначення нової судової автотоварознавчої експертизи відмовлено (а.с.132).

Ухвала мотивована тим, що нормами цивільного процесуального законодавства призначення нової експертизи не передбачено.

Крім того суд вважав за необхідне зазначити в ухвалі про те, що з висновку № 157/18 від 24.01.2019, який містить в собі вступну частину, дослідження та висновки, вбачається, що експертиза проведена експертом який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 12.1 «Оцінка машин, обладнання, сировини і товарів народного споживання» та 12.2 «Визначення вартості автотранспортних засобів і вартості матеріального збитку, отриманого власником ТЗ», стаж експертної роботи з 1999 року, має необхідні знання для надання висновку з досліджених питань та на підставі наданих судом для дослідження матеріалів.

Суд дійшов висновку, що експертом надано чітко викладений, достатньо обґрунтований висновок на поставлене судом в ухвалі про призначення експертизи питання, який ґрунтується на проведених дослідженнях, а тому не може бути визнаний неповним або неясним. При цьому, врахував роз`яснення надані експертом у судовому засіданні.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду Черкаської області

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18.05.2018).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

У відповідності до ст. 258 ЦПК України ухвала є судовим рішенням. Процесуальні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, зокрема клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 103 ЦПК України, яка регламентує призначення експертизи судом, визначено, що у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ст. 103 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Зі змісту наявного в матеріалах справи клопотання адвоката Заруби С.О. про призначення нової судової автотоварознавчої експертизи вбачається, що позивач не погоджується з висновками проведеної у справі автотоварознавчої експертизи, при цьому без посилання на норми процесуального законодавства, які регламентують призначення конкретного виду експертиз, клопоче про призначення нової експертизи.

З оскаржуваної ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання про призначення нової експертизи у даній справі вбачається, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання з двох самостійних підстав.

По-перше з тих підстав, що цивільним процесуальним кодексом не передбачено такого виду експертиз як «нова» експертиза, що узгоджується з нормами процесуального законодавства та вимоги клопотання.

По-друге, суд проаналізував інші підстави, які підлягають урахуванню в разі призначення судом експертизи визначеної нормами цивільного процесуального законодавства, зокрема дав оцінку висновку експерта, проаналізував його кваліфікаційний рівень та, за сукупності наведених обставин, дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання, що відповідає обґрунтуванню клопотання, проте відповідно не узгоджується з його вимогами.

Згідно п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За викладеного погоджуючись з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання про призначення нової експертизи з тих підстав, що цивільним процесуальним кодексом не передбачено такого виду експертиз як «нова» експертиза, колегія суддів вважає передчасним інші висновки приведені в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Крім того, суд першої інстанції зазначаючи про те, що у відповідності до ст. 103 ЦПК України суд у разі необхідності може призначити декілька експертиз додаткову чи повторну, не роз`яснив особі, яка заявила клопотання, про наявність права заявити клопотання щодо призначення експертизи визначеної нормами цивільного процесуального законодавства, у спосіб визначений ст. 183 ЦПК України.

Враховуючи, що норми процесуального права судом застосовані правильно, як і в цілому встановлені обставини за наслідками розгляду клопотання про призначення нової експертизи, проте висновки суду викладені в ухвалі в частині аналізу висновку судової автотоварознавчої експерта, за відсутності клопотання про призначення експертизи визначеної нормами ЦПК є передчасними, а тому відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції у виді ухвали підлягає зміні в частині підстав обґрунтування відмови в задоволенні клопотання про призначення нової експертизи.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, відносно того, що оскарженню окремо від рішення суду підлягають ухвали щодо призначення експертизи, а не ухвали про відмову в їх призначенні, не заслуговують на увагу, оскільки Конституційний Суд України в рішеннях від 27 січня 2010 року N 3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року N 12-рп/2010, від 8 липня 2010 року N 18-рп/2010, роз`яснив, що положення пунктів 2, 12, 18 частини 1 статті 293 ЦПК України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, як про роз`яснення рішення, так і про відмову в роз`ясненні рішення; як про видачу дубліката виконавчого листа, так і про відмову в його видачі.

Враховуючи логіку тлумачення Конституційним Судом України вищевказаних положень ЦПК України, є необхідність щодо застосування аналогічного підходу при вирішенні питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги і щодо інших оскаржуваних ухвал, зокрема і відмова в у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 376, 381, 382, 384, 385 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2019 року в частині підстав обґрунтування відмови у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Заруби С.О. про призначення у справі нової автотоварознавчої експертизи.

В решті ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено 15 липня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.О. Єльцов

О.В. Карпенко