Провадження № 2/742/907/19
Єдиний унікальний № 742/2006/19
25 липня 2019 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача:адвокат Зарічна Лариса Анатоліївна до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, -
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
В червні 2019 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Аргументує свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
У вказаній квартирі зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не проживають за адресою реєстрації більше року. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 10.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 09 год. 00 хв. 03 липня 2019 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2019 справу призначено до судового розгляду на 12 год. 00 хв. 25 липня 2019 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, але надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
ОСОБА_1 на праві приватної власності у відповідності до договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 травня 1998 року належить житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в АДРЕСА_1 , розміщений на земельній ділянці Прилуцької міської ради(а.с.8).
24 лютого 2003 року рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (а.с.34)
Згідно з домовою книгою для реєстрації громадян, які проживають в житловому будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 08.10.2010 року.
Відповідно до акту про не проживання за місцем реєстрації №1726 від 13.05.2019 року складеного комісією комітету самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає (а.с.19)
Згідно з акту про не проживання за місцем реєстрації №7818 від 03.12.2018 року складеного комісією комітету самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає на протязі семи місяців(а.с.19)
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". "Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві..." («Кривіцька та Кривіцький проти України» § 41,42, ЄСПЛ, від 02.12.2010 року).
Враховуючи фактичні обставини справи, суд повинен встановити відповідність визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням критеріям, що викладені в п.2 ст.8 Конвенції.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що позивачеві належить на праві власності спірний житловий будинок.
Виходячи зі змісту частини першої статті 317 ЦК України, проживання у будинку, що є об`єктом права приватної власності, за своєю юридичною природою є складовою права користування нею як об`єктом власності.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідач по справі є колишньою дружиною позивача і її вселення до будинку мало місце як члена сім`ї власника будинку. Відповідач на даний час фактично проживає за іншою адресою, а відтак позбавлення її права користування спірним будинком не буде для неї обтяжливим.
Згідно приписів ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З обставин, які є предметом доказування в даній справі, є тривалість відсутності відповідача в спірній квартирі. Згідно наданих в розпорядження суду доказів ОСОБА_1 не проживає в належному позивачу будинку більше одного року.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування, пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Разом з тим відповідачем, всупереч процесуального обов`язку, визначеного ч.1 ст.81 ЦПК України жодних доказів ані щодо її фактичного проживання в спірному будинку, ані щодо наявності поважних причин не проживання в даному будинку в розпорядження суду не надано.
Суд звертає увагу і на той факт, що тривалість відсутності відповідача в належному позивачеві будинку, об`єктивно свідчить про зміну її місця проживання, а тому визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням не буде свідчити про втрату нею житла взагалі і в свою чергу буде захищати права власника спірного житла - позивача у справі.
Вказані обставини свідчать, що «втручання у право відповідача» є співрозмірним із переслідуваною законною метою, а відповідно є «необхідним у демократичному суспільстві», а відтак - позовні вимоги підлягають задоволенню.
VІ. Розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України.
Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір за позов немайнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 768 грн. 40 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача:адвокат Зарічна Лариса Анатоліївна до ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в рахунок повернення коштів сплачених за судовий збір.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заяв. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.В.Коваленко