Ухвала

23 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 201/2297/18

провадження № 61-7695ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Антонюка О. А. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Городничої В. С., Варенко О. П., Лаченкової О. В., у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» (далі - ОСББ «Дніпровські вежі») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та членом ОСББ «Дніпровські вежі». На нього відкрито особовий рахунок щодо надання послуг на утримання будинку і прибудинкової території, паркувального місця, охорони, відеоспостереження об'єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1. Внаслідок невиконання відповідачем рішення зборів ОСББ «Дніпровські вежі» у нього виникла заборгованість, яка з урахуванням часу користування вказаними послугами, сезонності та показників лічильників становить 84 392,94 грн.

Посилаючись на наведене, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 84 392,94 грн.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня

2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2019 року у задоволенні позову ОСББ «Дніпровські вежі» відмовлено.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСББ «Дніпровські вежі», в якій заявник просив скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2019 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 84 392 грн 94 коп., яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100=192 100).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обгрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Щодо передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

Статтею 403 ЦПК України передбачено підстави та порядок передачі справи на розгляд палати, Об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду.

Заявник у клопотанні не навів підстав, передбачених положеннями статті 403 ЦПК України для передачі справи на розгляд Об'єднаної або Великої Палати Верховного Суду, і також це не убачається з аналізу змісту оскаржуваних судових рішень. Зазначені доводи фактично зводяться до незгоди заявника з ухваленими судовими рішеннями,а тому воно задоволенню не підлягає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2019 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик