Ухвала

3 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 185/4924/17

провадження № 61-5946ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 6 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 12 березня 2019 року подана касаційна скарга ОСОБА_1

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 3 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 6 лютого 2019 року.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів

з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник

справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропущенням встановленого законом строку. ОСОБА_1 посилається на причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, проте не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження та не надає доказів, що підтверджують дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права протягом десяти

днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази. Якщо таку заяву та відповідних доказів не буде подано в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Тому за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 2 560 грн (1 280(640+640)*200%).

ОСОБА_1до касаційної скарги додала квитанцію від 7 березня 2019 року про сплату судового збору в розмірі 1 280 грн, що не відповідає встановленому законом.

За таких обставин заявник має доплатити судовий збір у розмірі 1 280 грн (2 560-1 280 грн), про що надати відповідний документ.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 6 лютого 2019 року залишити

без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та відповідні докази, що підтверджують поважність причин пропуску цього строку, не буде подано у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі неподання у встановлений судом строк документа про доплату судового збору, касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко