Справа №:755/4585/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Рожівське» в особі Державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по м. Києву Лати Дмитра Олександровича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Свої вимоги мотивувала тим, що 27 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків, якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та позивачем було укладено Договір кредиту №10-29/6004, відповідно до якого кредитор надав боржнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 65 000 доларів США зі сплатою 11,75% річних, на строк до 26 березня 2023 р. на умовах. 23 листопада 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позивачем було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору Кредитного договору, відповідно до умов якої збільшено суми кредиту до 70 751,86 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 27 березня 2008 року між сторонами було укладено Договір іпотеки № 02-10/1085 , відповідно до якого позивач передала в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. У березні 2018 року державним реєстратором філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Латою Дмитром Олександровичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 39970454 від 02 березня 2018 року, на підставі до якого було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Однак позивача вважає такі дії Відповідача незаконними та такими, що грубо порушують права та законні інтереси позивача та членів її сім'ї, оскільки: умови іпотечного договору не передбачають можливість здійснювати звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, в який воно було здійснено; право власності на предмет іпотеки було зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» в порядку примусового звернення стягнення на нерухоме майно в період дії мораторію на примусове відчуження житла; не було дотримано порядку здійснення звернення стягнення на майно та реєстрації права власності, передбаченого законодавством про іпотеку, крім того дії Відповідача грубо порушують законні права та інтереси неповнолітніх дітей, які проживають та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки. У зв'язку з чим просить визнати дії державного реєстратора Філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича щодо проведення 02 березня 2018 року державної реєстрації права власності на квартиру № АДРЕСА_1, за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» незаконними; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по місту Києву Лати Дмитра Олександровича щодо проведення 02 березня 2018 року державної реєстрації права власності на квартиру № АДРЕСА_1, за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

29 березня 2018 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Рожівське» в особі Державного реєстратора філії Комунального підприємства Рожівської сільської ради «Рожівське» по м. Києву Лати Дмитра Олександровича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності залишено без руху.

Крім того, 29 березня 2018 року ухвалою суду у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

28 грудня 2018 року ухвалою суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк». В решті заяви відмовлено.

25 березня 2019 року ухвалою суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково: заборонено Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії, направлені на володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1. В решті заяви відмовлено.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам та особам, які виконують функції реєстрації вчиняти дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відносно об'єкта нерухомості - квартири АДРЕСА_1 заборонити Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії, направлені на володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1, в тому числі знімати мешканців квартири з реєстрації, вселяти інших осіб, проникати до квартири, укладати договори щодо оренди та відчуження квартири, щодо надання, припинення комунальних послуг та інших дій; заборонити Публічному акціонерному товариству виселяти мешканців, які проживають в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак представником позивача не надано будь-яких доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Тому з урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Н.Є.Арапіна