КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва, постановленого від головуванням судді Миколаєць І.Ю. 07 червня 2019 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дельта» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним,

У С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: ПАТ «СК «Дельта», про захист прав споживачів та визнання договору недійсним.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що 23.08.2013 між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір № 025-99929-230713, відповідно до правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» і тарифів банку, що є невід?ємною частиною Договору на невизначений строк дії, відкрито поточний рахунок, оформлено платіжну картку та встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000,00 гривень на 364 дні.

Вказувала, що оскільки дана заява фактично є договором про надання банківських послуг, позивач вважає, що при укладенні даного договору були порушені її права як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про третейські суди», ЗУ «Про захист персональних даних», ЗУ «Про інформацію».

Зазначала, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов?язаний був повідомити споживача у письмовій формі про обставини, зазначені у ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», проте кредитор не надав позичальнику повної, всебічної, об?єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладанням даного договору, позивач не мав можливості об?єктивно оцінити та осмислити умови даного договору, виявити його недоліки та оцінити всі ризики та збитки, які він отримає в результаті підписання даної угоди; позивач вважає незаконним встановлення у кредитному договорі щомісячної плати за обслуговування кредитного ліміту; умови договору про третейське застереження є підставою для визнання договору недійсним; умови договору про надання беззастережної згоди на збір, обробку та використання персональних даних Кредитором є підставою для визнання договору недійсним; умови кредитного договору, щодо послуг страхування із нав?язаною страховою компанією є несправедливими, оскільки позивач не отримував від відповідача кошти для оплати такої страховки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дельта» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що при укладенні Кредитного договору були порушені її права як споживача, згідно із ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про третейські суди», ЗУ «Про банки і банківську діяльність».

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом установлено, що 23.07.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладенийкредитний договір на підставі заяви позивача № 025-99929-230713 (а.с. 11).

Позивачу відкрито поточний рахунок, оформлено платіжну картку та встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000,00 гривень на 364 дні.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», на які як на підставу недійсності кредитного договору посилалась ОСОБА_1 , до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов?язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь - яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов?язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року, справа № 6-1341цс15).

Разом із тим, як вбачається із Заяви № 025-99929-230713 та Умов надання кредитної картки позивач була ознайомлена із умовами надання кредиту, сумою кредиту, відсотками за кредитом , строком дії договору, тобто з усіма істотними умовами договору, про що свідчить її підпис як на заяви так і на Умовах ( а.с.11-12), а тому підстав для визнання договору в цій частині недійсним немає.

Крім того, колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги щодо порушення судом норм встановлених п.14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», оскільки п. 18.2. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», розміщений на сайті http://deltabank.com.ua, визначає, що у випадку настання обставин, що процесуального унеможливлюють судовий захист прав і законних інтересів Сторін у порядку, визначеному п. 18.1 цих Правил, або у випадку, якщо конкретний продукт, на реалізацію якого сторонами укладається відповідний договір за продуктом банку, не передбачає третейський порядок розгляду судових спорів, то судовий захист прав і законних інтересів сторін здійснюється в порядку, передбаченому в Україні чинним законодавством.

Тобто суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що третейське застереження в даному випадку є нікчемним, оскільки воно суперечить вимогам Закону України «Про третейські суди», а тому визнавати в цій частині договір недійсним немає підстав.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином - підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Законом України «Про третейські суди» визначається, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов?язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов?язків найманого працівника.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що спори у справах щодо захисту прав споживачів підлягають вирішенню виключно державними судами.

Визначення третейського застереження в кредитному договорі вчинено поза правовідносинами що регулювалися Законом України «Про третейські суди» на час укладення кредитного договору. Разом з тим вказане застереження не є підставою для визнання недійсним кредитного договору.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального або процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 липня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді :