справа №176/137/19
провадження №2/176/263/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням індексації та зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення і розмір аліментів, що визначений рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2012 року з ОСОБА_3 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 500 грн. твердої грошової суми на ј частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів з урахуванням індексації в сумі 6935 грн. та судові витрати на користь держави, оскільки її законом звільнено від сплати судового збору.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Вони є батьками малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2012 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2012 року вказане рішення було змінено та стягнуто аліменти з відповідача у розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що отримуваних аліментів у розмірі 500 грн. на утримання дитини на сьогоднішній день недостатньо для забезпечення її потреб, харчування та нормального фізичного розвитку. Оскільки на даний час відповідач є приватним підприємцем та мінімальний гарантований Державою розмір аліментів встановлено не нижче 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і ця сума значно вище ніж 500 грн. вона хоче змінити спосіб стягнення аліментів, керуючись наданим ст. 181 СК правом. Оскільки відповідач не має інших утриманців, окрім малолітнього сина, вона вважає, що аліменти мають бути стягнуті у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Такий розмір аліментів на її думку є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також, оскільки на час звернення до суду у відповідача мається заборгованість по сплаті аліментів, то вона просить стягнути із нього суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою судді від 04 лютого 2019 року про відкриття провадження, було вирішено дану справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання сторони не зявились, у своїх заявах просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, а відповідач позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у відзиві на позов.

У своєму відзиві на позов відповідач зазначив, що вимога позивачки щодо зміни способу стягнення аліментів у розмірі ј частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повнолітнього віку, передбачена діючим законодавством, а тому відповідачем не заперечується. Однак, заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням індексу інфляції в розмірі 6935 грн. не визнаються відповідачем повністю. Так, згідно довідки №2154 від 06.03.2019 року, виданої Жовтоводським міським відділом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у нього станом на 01.03.2019 року заборгованість зі сплати аліментів на користь позивачки відсутня. Наданий позивачкою розрахунок індексації аліментів не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Оскільки за період з січня по березень 2016 року, з травня 2016 року по грудень 2017 року індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації у розмірі 103%, індексація у вказаний період не може бути нарахована та проведена.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с.4/

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти у розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.05.2012 року. Із даного рішення вбачається, що ОСОБА_3 є приватним підприємцем та платником єдиного податку. /а.с.8-9/

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області, рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2012 року було змінено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21.05.2012 року. /а.с. 10/

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (частина 3 статті 181 СК).

У відповідності зі статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За правилами, встановленими статтею 183 СК розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК, так і положень статей 183,184 СК.

Частина перша статті 192 СК визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Ураховуючи зміст статей 181,192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення.

Відповідно до статей 183,184 СК за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК).Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182 184 СК, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 року №37401891 (справа №6-143цс13), яка відповідно до статті 263 ЦПК підлягає урахуванню судом.

Згідно із роз'ясненнями наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи встановлені судом обставини та вищевикладені вимоги закону, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання малолітнього сина, має бути змінений шляхом зміни способу їх присудження, а саме з твердої грошової суми на частку від доходу (заробітку).

Таким чином, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, а також те, що він визнав позов у цій частині, виходячи з закріплених ч.9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню та позов у цій частині підлягає задоволенню.

З урахуванням усього вищевикладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина, збільшивши їх розмір та стягнувши з відповідача, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення збільшеного розміру аліментів з дати набрання законної сили даним рішенням.

Що ж стосується стягнення з відповідача суми заборгованості по аліментам з урахуванням індексу інфляції у розмірі 6935 грн., то необхідно зазначити наступне.

З наданого відповідачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зробленого державним виконавцем Жовтоводського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 18.03.2019 року вбачається, що станом на 01.03.2019 року у ОСОБА_3 заборгованість зі сплати аліментів складала 1013,50 грн. /а.с.47/ Також з даного розрахунку вбачається, що державним виконавцем розмір аліментів з січня 2019 року встановлено в сумі 1013,50 грн.

Відповідно до квитанції від 19 березня 2019 року сума 1013,50 грн. перерахована ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_2 /а.с.46/ Таким чином заборгованість зі сплати аліментів у відповідача перед позивачем, на даний час відсутня.

Щодо індексації аліментів, то згідно пункту 10-4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 16.11.2016 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (яка і доповнила первинну постанову пунктом 10-4), встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти; обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» (тобто з 12.06.2016 року); при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на розмір приросту індексу споживчих цін,поділений на 100.

В редакції від 01.01.2015 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», встановлювався поріг індексації в 101%,тобто індексація проводилась тільки в тому разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.

З 01.01.2016 діє нова редакція Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в 103 відсотка.

Відповідно до правил, що викладені в постанові КМУ № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» розрахунок інфляції становить:

У 2016 році індекс спожитих цін на товари та послуги склав: січень 100,9 не перевищило поріг індексації; лютий 99,6 не перевищило поріг індексації; березень 101,8 не перевищило поріг індексації; квітень 103,5 (103,5-100)*70/100 = 2,45; травень 100,1 не перевищило поріг індексації; червень 99,8 не перевищило поріг індексації; липень 99,9 не перевищило поріг індексації; серпень 99,7 не перевищило поріг індексації; вересень 101,8 не перевищило поріг індексації; жовтень 102,8 не перевищило поріг індексації; листопад 101,8 не перевищило поріг індексації; грудень 100,9 не перевищило поріг індексації.

У 2017 та 2018 роках індекс спожитих цін на товари та послуги не перевищував поріг індексації, який дорівнює 103%.

Оскільки за період з січня по березень 2016 року, з травня по грудень 2017 року індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації у розмірі 103%, тому індексація у вказаний період не може бути нарахована.

Таким чином, наданий позивачкою розрахунок індексації аліментів не відповідає вимогам закону.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача заборгованості по аліментам у розмірі 6935 грн. з урахуванням індексу інфляції задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із частковим задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного керуючись ст. ст.180, 182, 184 192 СК України і у відповідності зі ст.ст. 247, 263-265, 273, 354-355, ЦПК України, суд ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням індексації та зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2012 року з твердої грошової суми 500 грн. на 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, приватного підприємця, зареєстрованого проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 49 кв. 13, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, 21 березня 1975 року РНОКПП НОМЕР_2, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення зміненого розміру аліментів з дати набрання законної сили даним судовим рішенням.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, приватного підприємця, зареєстрованого проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 49 кв. 13, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. (ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Виконавчий лист, виданий по справі № 0414/1279/2012 відкликати та залучити його до матеріалів відповідної справи .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_5