Справа № 222/339/19
Провадження № 2/222/201/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Гранкіної О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представники учасників справи:

представник позивача - адвокат Степаненко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське в порядку загального позовного провадження, за участю позивача ОСОБА_1 , цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована її донька ОСОБА_2 , яка з 2013 року в квартирі не проживає, власних речей не зберігає, житлом не користується, комунальні послуги не сплачує. Відповідачка виїхала за межі України до Росії. Наявність реєстрації відповідачки в її квартирі порушує її право власності, зокрема позбавляє її можливості користуватися та розпоряджатися квартирою на власний розсуд, крім того, вона змушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також це створює їй перешкоди у отриманні субсидії. В зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 14.03.2019 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було залишено без руху для зазначення в позовній заяві реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідачки, або зазначення про відсутність цих відомостей у позивачки, а також для доплати суми судового збору в розмірі 384,20 грн., та надано позивачці десятиденний строк для усунення її недоліків.

21.03.2019 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачкою було подано заяву про усунення недоліків з квитанцією про сплату судового збору.

Проте, ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 22.03.2019 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було повторно залишено без руху длязазначення в позовній заяві реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідачки, або зазначення про відсутність цих відомостей у позивачки, та повторно надано позивачці десятиденний строк для усунення її недоліків.

05.04.2019 року на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачкою було подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 08.04.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачці разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Крім цього, позивачкою в позовній заяві заявлено клопотання про виклик свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке вищенаведеною ухвалою суду було задоволено.

Проте, слід зазначити, що свідок ОСОБА_3 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй судової повістки про виклик, яке повернулося на адресу суду. Позивачка явку вказаного свідка в судове засідання не забезпечила, та просила розгляд справи проводити без допиту свідка ОСОБА_3 , а тому судом проведено розгляд справи без допиту останнього.

Також, під час розгляду справи, судом знято допит з`явившегося свідка ОСОБА_5 , оскільки сторона, за клопотанням якої було викликано свідка, відмовилася його допитувати та ставити питання на предмет, яких його було викликано.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 є її донькою. В 2016 році вона після смерті своєї матері успадкувала квартиру АДРЕСА_1 ) та стала її власницею. За життя мати прописала в квартирі її доньку відповідачку по справі, але сама вона в квартирі не прописана. Відповідачка з 2013 року в квартирі не мешкає, житлом не користується, виїхала за межі України, її речей в будинку не має. Також пояснила, що на даний час згідно договору купівлі-продажу від 07.06.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Нікольської державної нотаріальної контори Донецької області Ушкало М.К., вона продала вищевказану квартиру сторонній особі покупцю ОСОБА_6 . Таким чином на даний час вона не є власником квартири де зареєстрована відповідачка, сама не зареєстрована в ній, та взагалі немає до даного житла жодного відношення. В чому саме полягає порушення її прав наявність реєстрації відповідачки в квартирі пояснити не може.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Степаненко В.М. у судове засідання не з`явився. Позивачка наполягала на розгляді справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що з листопада 2018 року в квартирі АДРЕСА_1 проживає молода родина. Хто є власником даної квартири їй невідомо, лише відомо, що відповідачка є донькою позивачки, яка в квартирі ніколи не проживала.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу у відсутність нез`явившихся представника позивачки та відповідачки.

Вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Нікольської державної нотаріальної контори Донецької області Будика Н.М. та зареєстрованого у реєстрі за № 1482, позивачка ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_7 успадкувала квартиру АДРЕСА_2 багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 , що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 67566336 від 08.09.2016 року.

Відповідно до довідки Боївської сільської ради Нікольського району Донецької області № 16 від 14.01.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 станом на 14.01.2019 року зареєстрована донька ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Акту складеного депутатом Боївської сільської ради за участю свідків, ОСОБА_2 , 1981 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , але з 2013 року не проживає в зв`язку з виїздом до Росії.

Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, враховуючи, що позивачка ОСОБА_1 , після звернення до суду з позовом за захистом своїх прав, розпорядилася належним їй на праві приватної власності нерухомим майном (квартирою) де зареєстрована відповідачка, а саме уклала угоду купівлі - продажу квартири, внаслідок чого відбулося відчуження нерухомого майна на користь іншої особи, і на даний час вона не є власником зазначеної квартири, суд вважає, що право позивачки, про порушення якого нею зазначено в позові, на теперішній час не порушено, а тому судовому захисту не підлягає, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Між тим слід зазначити, що відмовляючи в задоволенні позову, суд бере до уваги, як встановлений факт доводи позивачки з приводу продажу нею 07.06.2019 рокуналежній їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6 , тобто втрати позивачкою права власності на зазначений об`єкт нерухомості, оскільки підстав ставити під сумнів зазначену обставину суд не вбачає.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені нею при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 768,40 грн. відшкодуванню на її користь зі сторони відповідачки не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 76-82, 90, 91, 128, 130, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355, пп.15.5, п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок відшкодуванню на користь позивача ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Датою ухвалення рішення є дата проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Повне рішення складене 02.07.2019 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець