Справа № 240/196/19 р.
Номер провадження № 2/240/142/19 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

за участі :

секретаря судового засідання - Осадчої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Олександрівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року до Олександрівського районного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом, в якому просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які встановлені в твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 18 квітня 2014 року , та встановити новий розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходів) ,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначила, що на даний час зросла вартість продуктів харчування і всі витрати необхідні для виховання та життя сина, значно зросли. Треба вже більше витрачати коштів на придбання одягу, взуття, шкільного приладдя та інше. Дитина потребує і духовного розвитку,її здібностей. Стягнених коштів на утримання неповнолітньої дитини недостатньо. На даний час вона не працює і перебуває на обліку як малозабезпечена сімя.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 03 квітня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, звернувшись до суду з заявою, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280,281 ЦПК України (а.с.25-26, 32-33).

Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України ,у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 219266, виданим 29 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 5).

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 18 квітня 2014 року у справі № 240/196/14-ц із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 650 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 03 березня 2014 року та провадити до повноліття дитини.

Відповідно довідки Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області № 02-31/761 від 13.03.2019 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, двома доньками - Меланією ІНФОРМАЦІЯ_5 та Мар'яною, ІНФОРМАЦІЯ_6, а також з чоловіком (а.с.6).

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 07 лютого 2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 328063 від 18.10.2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області 18 жовтня 2013 року, позивач уклала шлюб з ОСОБА_6, та змінила прізвище на - ОСОБА_6 (а.с.11).

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня предявлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України).

Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися.

Згідно ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

За нормою ст.11 цього Закону, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України).

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»,що набрав чинності 08.07.2017 року,за яким кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 2ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що відповідач є працездатним, доказів на підтвердження того, що він має інших утриманців ним надано не було, а тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у встановленому законом розмірі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, та приходить до висновку, що аліменти слід визначити у вигляді 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача відповідно до розмір задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.13,19,76-82,258-265,268,280-282 ЦПК України, ст.ст.150,164-167,180-183,191,192 СК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити повністю.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 18 квітня 2014 року у справі № 240/196/14-ц, та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який народився та зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 18 квітня 2014 року по цивільній справі № 240/196/14-ц, припинити станом на день набрання чинності даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментах).

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід державного бюджету судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1, місце реєстрації с.Дмитро-Дарївка Олександрівського району Донецької області, вул.Космонавтів,буд.8, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - ОСОБА_2, місце реєстрації с.м.т.Олександрівка Олександрівського району Донецької області, вул.Паркова ,буд.6/1, РНОКПП НОМЕР_1.

Суддя Ю.В.Щербак