Справа № 522/8804/19
Провадження № 2/522/5973/19
11 липня 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Донцова Д.Ю.
при секретарі - Скибінській Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації
24.05.2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Єпіхіна Ю.О. звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить: визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права та принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка розміщена у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6; зобов`язати ОСОБА_2 протягом п`яти календарних днів з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили вилучити недостовірну інформацію про ОСОБА_1 , що була розміщена на веб-сторінці веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6; зобов`язати власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 протягом п`яти календарних днів з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили спростувати недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 , що була розміщена на веб-сторінці веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 заголовку «Спростування. Інформація, поширена у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка розміщена у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6- є недостовірною; стягнути з власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 (одна) гривня, а також стягнути з власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2019 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації. Цивільна справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 03.06.2019 року о 14.00 год.
У судове засідання, призначене на 03.06.2019 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, згідно відповіді з Адресного бюро від 03.06.2019 року на території м. Одеси та Одеської області така особа як ОСОБА_2 не зареєстрована. У зв`язку із необхідністю здійснити належне повідомлення відповідача, судом відкладено розгляд справи на 26.06.2019 року о 10.00 год.
Виклик відповідача в судове засідання, призначене на 26.06.2019 року о 10.00 год. судом здійснено шляхом направлення повістки, розміщення оголошення на веб-сайті Приморського районного суду м. Одеси. Крім того, оголошення про виклик відповідача опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 13.06.2019 року №110 (6473).
У судове засідання, призначене на 26.06.2019, відповідач не з`явився, у зв`язку із чим судом відкладено розгляд справи на 11.07.2019 року об 11:30 год.
У судове засідання, призначене на 11.07.2019 року об 11.30 год. представник позивача не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти прийняття заочного рішення у справі не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направив. З метою належного повідомлення відповідача здійснено оголошення на веб-сайті Приморського районного суду м. Одеси про виклик ОСОБА_2 до судового засідання, призначеного на 11.07.2019 року об 11.30 год. Крім того, оголошення про виклик відповідача опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 04.07.2019 року №124 (6487).
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 розміщена стаття без автора під назвою (мовою оригіналу): «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка розміщена у вільному доступі за посиланнням: ІНФОРМАЦІЯ_6.
Позивач стверджує, що у даній статті щодо нього поширено негативну недостовірну інформацію, а саме: у заголовку цієї статті ОСОБА_1 названо «ІНФОРМАЦІЯ_7», щодо нього поширена недостовірна негативна та така, що принижує честь та гідність інформація про те, що (мовою оригіналу): «А вот руководитель обособленного подразделения «Международной антикоррупционной ассамблеи» в Одесской области ОСОБА_1 хорошо известен своими делами. Особенно его хорошо знают в Затоке, где идет жесткая борьба за побережье. Так, ОСОБА_1 вместе со своим другом ОСОБА_3 поддерживали в суде ОСОБА_9 , которого подозревали в покушении на адвоката ОСОБА_4, а также ОСОБА_5 , обвиняемую в рейдерском захвате базы отдыха «ІНФОРМАЦІЯ_8» и махинациях с землей в курортной Затоке. По словам местных жителей, именно ОСОБА_5, у которой тесные связи с высокопоставленными правоохранителями, заправляет делами в Затоке и дает указания поселковому совету, кому раздать земли в прибрежной зоне. Одна из таких раздач закончилась закатыванием куска пляжа в бетон. В задачи ОСОБА_1 и ОСОБА_3 входит общение с недовольными таким положением вещей местными жителями».
Далі великим планом розташована фотографія ОСОБА_1 , яка дає змогу необмеженому колу людей спроектувати негативну інформацію, викладену вище щодо наявності у Затоці «ОПГ» (з російської - «организованная преступная группа») - злочинної групи, яку і захищає позивач, саме на особу ОСОБА_1 та скласти про нього власну думку як про злочинця, та особу, що захищає злочинців. Позивач зазначає, що ця інформація є недостовірною та безумовно негативною, такою, що принижує честь та гідність ОСОБА_1 , з огляду на що права та інтереси останнього потребують судового захисту у зв`язку із розміщенням цієї недостовірної інформації у мережі Інтернет у вигляді, доступному для публічного ознайомлення.
Загальною декларацією прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань (стаття 12).
Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року визначено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17).
Законодавство України також містить низку нормативних положень, направлених на захист честі та гідності фізичних осіб, а також ділової репутації фізичних та юридичних осіб.
Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
В силу статей 21, 28 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах. Кожен має право на повагу до його гідності.
Згідно статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Але даною нормою Конституції України, здійснення вказаних прав може бути обмежене законом для захисту репутації або прав інших людей.
Статтею 201 Цивільного кодексу України, честь, гідність та ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
Частина 4 статті 32 Конституції України закріплює, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Право на судовий захист честі, гідності та ділової репутації передбачений статтею 297 Цивільного кодексу України, в якій закріплено право фізичної особи на повагу до її гідності та честі, а також право фізичної особи на судовий захист її гідності та честі.
Статтею 299 Цивільного кодексу України закріплено право фізичної особи на недоторканність та право на судовий захист своєї ділової репутації.
При розгляді спору щодо захисту гідності та честі вирішальне значення має встановлення юридичного складу дій, що становлять порушення відповідних прав. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Згідно п. 18 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 розміщена стаття без зазначення автора під назвою (мовою оригінала): «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка розміщена у вільному доступі за посиланнням: ІНФОРМАЦІЯ_6.
Оскільки веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_5 є відкритим для доступу будь-якого користувача мережі Інтернет, слід вважати, що зміст статті було доведено до відома необмеженої кількості осіб.
Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.
Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.
Стаття під назвою (мовою оригінала): «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка розміщена у вільному доступі на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 за посиланнням: ІНФОРМАЦІЯ_6 опублікована без посилання та зазначення автора.
У зв`язку із тим, що дійсний автор оспорюваної інформації невідомий, належним відповідачем у справі про спростування поширеної негативної недостовірної інформації є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.
Відповідно до статті 1 закону України «Про авторське право і суміжні права» власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту є особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант доменного імені, яким адресується веб-сайт, та/або отримувач послуг хостингу.
Відповідно до ч. 11 ст. 52-1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власники веб-сайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних веб-сайтах та (або) в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) таку достовірну інформацію про себе: а) повне ім`я або найменування власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу; б) повну адресу місця проживання або місцезнаходження власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу; в)контактну інформацію власника веб-сайту та постачальника послуг хостингу, в тому числі адресу електронної пошти, номер телефону, за якими з ними можливо оперативно зв`язатися. Фізичні особи, які не є суб`єктами господарювання, розміщують у вільному доступі на веб-сайтах, власниками яких вони є, або в публічних базах даних записів про доменні імена контакту інформацію власника веб-сайту, передбачену пунктом «в» цієї частини.
Згідно з довідкою Консорціум "Український центр підтримки номерів і адрес" Департаменту "Центр компетенції" з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 14.05.2019 року №/3-Д-ЦК, за результатами дослідження інформаційного наповнення веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що останній позиціонує себе в якості веб-сайту новин «ІНФОРМАЦІЯ_5», на якому розміщена, зокрема, наступна інформація: «Новостной интернет сайт «ІНФОРМАЦІЯ_5» был основан в 2008 году. За время работы сайт вышел в лидеры электронных средств массовой информации в Одессе. Сегодня сайт «ІНФОРМАЦІЯ_5» стабильно удерживает первое место по посещаемости среди одесситов по сравнению с другими одесскими электронными СМИ, ежедневно на сайт заходят свыше 50 тысяч пользователей».
Реєстрантом доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікатори якого розміщені на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 (в адресі електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_11) є ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3, телефон: ІНФОРМАЦІЯ_12; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_13 ). При цьому, при введенні в браузері адреси веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5, здійснюється завантаження веб-сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_5 (IP-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1). Це свідчить, що реєстрантом доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_5 та реєстрантом
доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_5 в DNS-записі «А» кожного з цих доменних імен прописана IP-адреса: НОМЕР_1 . На сервері з цією IP-адресою здійснені наступні налаштування: при надходженні запитів з адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 - відбувається завантаження веб-сторінки з цією адресою. Тобто, реєстрант доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстрант доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_5 та особа, відповідальна за налаштування серверу з IP-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (отримувач послуг хостингу) можуть бути однією особою або різними особами, які взаємодіють між собою.
Таким чином, за відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту та саме реєстрант доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) має відношення до створення та/або функціонування веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 та є власником останнього, якщо інше не визначено умовами договору між ОСОБА_2 та особою, якій передані права щодо користування (управління) доменним іменем ІНФОРМАЦІЯ_5 та/або веб-сайтом ІНФОРМАЦІЯ_5».
З урахуванням викладеного, відповідальною особою за розміщення інформації та порушення прав позивача є власник веб-сайту, на якому розміщена недостовірна інформація - ОСОБА_2.
Вирішуючи питання, чи є поширена інформація такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, суд виходить з наступного.
У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Також, відповідно до ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.
Перед тим як визначати достовірність інформації, суд повинен визначити чи є така інформація фактичним твердженням, тобто чи не є поширена інформація оціночним судженням.
Згідно із ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири); оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Так, дослідивши заголовок статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4» суд приходить до висновку, що вказаний текст жодним чином не порушує честь, гідність чи ділову репутацію позивача ОСОБА_1 , оскільки не містить посилань на особу позивача.
Далі, в тексті статті, з-поміж іншого, зазначено (мовою оригіналу): «А вот руководитель обособленного подразделения «Международной антикоррупционной ассамблеи» в Одесской области ОСОБА_1 хорошо известен своими делами. Особенно его хорошо знают в Затоке, где идет жесткая борьба за побережье». Так, дослідивши вказане висловлювання, суд приходить до висновку, що воно є фактичним твердженням та інформує про посаду позивача, що відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи міститься виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої вбачається, що ОСОБА_1 є керівником відокремленого підрозділу Громадської організації «Міжнародна антикорупційна асамблея». Окрім того, зазначене висловлювання не містить негативної інформації про особу позивача та не може бути визнане таким, що порушує особисті немайнові права позивача чи принижує його честь та гідність.
Далі в тексті зазначено (мовою оригіналу): « Так, ОСОБА_1 вместе со своим другом ОСОБА_3 поддерживали в суде ОСОБА_9 , которого подозревали в покушении на адвоката ОСОБА_4, а также ОСОБА_5 , обвиняемую в рейдерском захвате базы отдыха «ІНФОРМАЦІЯ_8» и махинациях с землей в курортной Затоке. По словам местных жителей,
именно ОСОБА_5, у которой тесные связи с высокопоставленными правоохранителями, заправляет делами в Затоке и дает указания поселковому совету, кому раздать земли в прибрежной зоне. Одна из таких раздач закончилась закатыванием куска пляжа в бетон. В задачи ОСОБА_1 и ОСОБА_3 входит общение с недовольными таким положением вещей местными жителями». Проаналізувавши зміст зазначеного висловлювання, суд приходить до висновку, що воно є фактичним твердженням та інформує невизначене коло осіб про зв`язок ОСОБА_1 з особами, які ніби-то в тому чи іншому прояві вчинили кримінальні правопорушення. У висловлюваннях, що містяться у наведеному фрагменті, очевидно відсутні мовно-стилістичні засоби (вживання гіпербол, алегорій, сатири), що виражають оцінність, невпевненість, підкреслюють вірогідність повідомленого і вказують на те, що висловлюване є суб`єктивною думкою та поглядом автора. Доказів достовірності викладеної інформації відповідачем до суду не надано. Враховуючи викладене, суд погоджується з тим, що вказане твердження є негативного характеру та формує у читача статті негативне сприйняття особи позивача як захисника організованої злочинної групи, а відповідно і створює у сторонньої особи думку про те, що ОСОБА_1 є сам злочинцем.
Відповідно до ч. 2 ст. 302 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.
Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Недостовірною є розповсюджена відповідачем в статті інформація щодо причетності позивача до захисту організованої злочинної групи Затоки. Наведені відповідачем твердження не підтверджуються належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76-79 ЦПК України.
Відповідач не надав жодних підтверджень правдивості перелічених у статті тверджень про причетність позивача до будь-яких кримінальних правопорушень. Так, в матеріалах справи міститься копія довідки серія ІІА №1230652 Міністерства внутрішніх справ України, з якої вбачається, що за обліками МВС громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Єлизаветівка Миколаївської області, Україна, на території України станом на 29.05.2019 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
Отже, суд погоджується з доводами позивача та приходить до висновку, що інформація про причетність позивача до «захисту ОПГ Затока», є недостовірною.
Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», крім доведення поширення недостовірної інформації щодо позивача, останній має довести, що поширення інформації порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.
Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.
Позивач стверджує, що поширена відповідачем недостовірна інформація є негативною за змістом та порушує його немайнові права, а також, що дії відповідача з поширення неправдивої інформації щодо позивача спричинили шкоду честі, гідності та діловій репутації позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є головою Одеського відокремленого підрозділу громадської організації «Міжнародна антикорупційна асамблея», основною метою діяльності якої є боротьба з корупцією в органах державної влади, забезпечення системного запобігання, виявлення та припинення корупційних правопорушень. Основними принципами роботи відокремленого підрозділу громадської організації, яку очолює позивач, є принципи рівності перед законом, відсутності майнового інтересу її членів (учасників), прозорості, відкритості, публічності, поваги до особистої думки і гідності кожного члена.
Крім того, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є керівником Громадської спілки «Одеська футбольна ліга», метою діяльності якої згідно Статуту є розвиток та популяризація футболу на території Одеської області, направлені на зростання рівня масовості цього виду спорту серед усіх верств населення, провадження оздоровчої, спортивної, культурної, просвітницької, освітньої та наукової діяльності в сфері футболу, впровадження та реалізація фізкультурно-спортивних, реабілітаційних, для інвалідів (дітей-інвалідів) та соціальних програм. Напрямками діяльності Одеської футбольної ліги, зокрема, є запобігання усім діям чи бездіяльності, що можуть поставити під загрозу чесне проведення змагань з футболу або спричинити зловживання у футболі, захист інтересів членів громадської спілки у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, посадовими особами, громадськими об`єднаннями, іншими фізичними та юридичними особами та інше. Поширена негативна недостовірна інформація спричиняє значної шкоди честі, гідності та діловій репутації позивача, оскільки представляючи інтереси громадської спілки «Одеська футбольна ліга» та громадської організації «Міжнародна антикорупційна асамблея» у спілкуванні із державними органами, їхніми посадовими особами, з представниками приватних юридичних осіб, з громадянами, позивач повинен чітко відповідати тим високим критеріям, які зазначені у статутах цих організацій, і відповідаючи цим критеріям, позивач вправі розраховувати, що і оточуючі його особи будуть сприймати його відповідно до його реальних дій та поведінки, а не до фактів, які розповсюджені неправдиво та негативно на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5. Разом з тим, опублікування статті, яка прямо називає позивача захисником організованої злочинної групи, на сайті, що стабільно утримує перше місце із відвідання серед одеситів, унеможливлює виконання позивачем статутних цілей та завдань у належному вигляді, оскільки будь-яка особа, ознайомившись із змістом опублікованої статті на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 формує несприятливу та негативну думку про позивача.
Також згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є керівником Благодійного фонду «З Одесою в серці». Згідно наявної в матеріалах справи копії статуту Благодійний фонд «З Одесою в серці» заснований та діє з 2015 року, основною метою якого є здійснення благодійної діяльності в інтересах суспільства та окремих категорій юридичних та фізичних осіб, реалізація благодійних програм матеріальної, духовної, соціальної підтримки малозабезпечених, безробітних, пенсіонерів, інвалідів, дітей-сиріт, безпритульних та інших категорій населення. Благодійний фонд проводить благодійні заходи та програми, для чого у більшості випадків необхідно залучення партнерів та спонсорів, що розділяють мету діяльності фонду, у зв`язку із чим опублікування цієї статті, яка містить негативну неправдиву інформацію щодо керівника Фонду, спричиняє суттєву шкоду честі, гідності та діловій репутації позивача, оскільки ознайомившись із змістом цієї статті, багато осіб, які мають намір допомогти роботі фонду, можуть відмовитися від співпраці із фондом внаслідок того, що керівник фонду у статті представлений як захисник злочинної групи.
Враховуючи викладене, суд погоджується, що розміщення негативної, недостовірної інформації стосовно позивача порушує його особисті немайнові права та принижує честь, гідність та ділову репутацію.
Згідно ст. ст. 94, 277 Цивільного кодексу України, а також відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», кожен має право на відповідь, а також на спростування інформації, поширення якої порушує його особисті немайнові права.
Відповідно до ч. 4, 7 ст. 277 Цивільного кодексу України та п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію та у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Судом встановлено, що порушення особистих немайнових прав позивача відбулося внаслідок поширення про нього недостовірної інформації шляхом опубліковання на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5. Тому належним способом спростування недостовірної інформації у даному випадку є вилучення недостовірної інформації про позивача, що була розміщена відповідачем як власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_6, та розміщення на тому ж веб-сайті резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування. Інформація, поширена у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка розміщена у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 - є недостовірною».
Положеннями ст. 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (п. 3), під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з «приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності».
Позивач стверджує, що опублікуванням статті, яка містить в собі недостовірну та негативну інформацію, йому спричинена моральна шкода, яка полягає у приниженні його честі та гідності, а також ділової репутації як голови відокремленого підрозділу громадської організації «Міжнародна антикорупційна асамблея», голови Благодійного фонду «З Одесою в серці», голови Громадської спілки «Одеська футбольна ліга» і яку позивач оцінює символічно у розмірі 1 (одна) гривня. Дослідивши усі обставини справи, суд вважає доведеною протиправність дій відповідача, яка знаходиться в причинному зв`язку із заподіяною позивачу моральною шкодою, тому наявні підстави для задоволенні вимог позивача в частині стягнення моральної та немайнової шкоди.
Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства відповідно до ст. 13 ЦПК України, засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості моральна та немайнова шкода в розмірі 1,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, згідно якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Так, судом встановлено, що позивачем сплачену судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3073,60 грн. згідно квитанції №4686248 від 22.05.2019 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в іншій частині, суд приходить до наступного висновку.
З наявного в матеріалах справи розрахунку судових витрат вбачається, що позивач поніс витрати по отриманню довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення в розмірі 700 грн., витрати по отриманню експертного висновку за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінки в мережі Інтернет в розмірі 2000 грн. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази сплати зазначених коштів на користь виконавців робіт.
Окрім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Судом встановлено, що 11.02.2019 року між Єпіхіною Ю.О. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги. Згідно п. 3.1. договору розмір гонорару адвокату за надання правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази щодо визначення сторонами розміру гонорару адвоката, який сплачений чи підлягає сплаті.
Окрім того, згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено відсутність детального опису робіт, виконаних адвокатом, що в сукупності є підставою для відмови в стягненні витрат в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 11-13, 141, 178, 223, 258, 259, 263, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 23, 91, 200, 277 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права та принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 20.02.2008 року, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) інформацію, поширену у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4», а саме в частині: «Так, ОСОБА_1 вместе со своим другом ОСОБА_3 поддерживали в суде ОСОБА_9, которого подозревали в покушении на адвоката ОСОБА_4, а также ОСОБА_5 , обвиняемую в рейдерском захвате базы отдыха «ІНФОРМАЦІЯ_8» и махинациях с землей в курортной Затоке. По словам местных жителей, именно ОСОБА_5, у которой тесные связи с высокопоставленными правоохранителями, заправляет делами в Затоке и дает указания поселковому совету, кому раздать земли в прибрежной зоне. Одна из таких раздач закончилась закатыванием куска пляжа в бетон. В задачи ОСОБА_1 и ОСОБА_3 входит общение с недовольными таким положением вещей местными жителями», яка розміщена у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.
Зобов`язати ОСОБА_2 (АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_4 ) протягом п`яти календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили вилучити недостовірну інформацію про ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 20.02.2008 року, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) наступного змісту: «Так, ОСОБА_1 вместе со своим другом ОСОБА_3 поддерживали в суде ОСОБА_9 , которого подозревали в покушении на адвоката ОСОБА_4, а также ОСОБА_5 , обвиняемую в рейдерском захвате базы отдыха «ІНФОРМАЦІЯ_8» и махинациях с землей в курортной Затоке. По словам местных жителей, именно ОСОБА_5, у которой тесные связи с высокопоставленными правоохранителями, заправляет делами в затоке и дает указания поселковому совету, кому раздать земли в прибрежной зоне. Одна из таких раздач закончилась закатыванием куска пляжа в бетон. В задачи ОСОБА_1 и ОСОБА_3 входит общение с недовольными таким положением вещей местными жителями», що була розміщена на веб-сторінці веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.
Зобов`язати ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, тел. НОМЕР_4 ) протягом п`яти календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 20.02.2008 року, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), а саме: «Так, ОСОБА_1 вместе со своим другом ОСОБА_3 поддерживали в суде ОСОБА_9 , которого подозревали в покушении на адвоката ОСОБА_4, а также ОСОБА_5 , обвиняемую в рейдерском захвате базы отдыха «ІНФОРМАЦІЯ_8» и махинациях с землей в курортной Затоке. По словам местных жителей, именно ОСОБА_5, у которой
тесные связи с высокопоставленными правоохранителями, заправляет делами в затоке и дает указания поселковому совету, кому раздать земли в прибрежной зоне. Одна из таких раздач закончилась закатыванием куска пляжа в бетон. В задачи ОСОБА_1 и ОСОБА_3 входит общение с недовольными таким положением вещей местными жителями», що була розміщена на веб-сторінці веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 в мережі Інтернет за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 заголовку «Спростування. Інформація, поширена у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» в частині: Так, ОСОБА_1 вместе со своим другом ОСОБА_3 поддерживали в суде ОСОБА_9, которого подозревали в покушении на адвоката ОСОБА_4, а также ОСОБА_5, обвиняемую в рейдерском захвате базы отдыха «ІНФОРМАЦІЯ_8» и махинациях с землей в курортной Затоке. По словам местных жителей, именно ОСОБА_5, у которой тесные связи с высокопоставленными правоохранителями, заправляет делами в Затоке и дает указания поселковому совету, кому раздать земли в прибрежной зоне. Одна из таких раздач закончилась закатыванием куска пляжа в бетон. В задачи ОСОБА_1 и ОСОБА_3 входит общение с недовольными таким положением вещей местными жителями», яка розміщена у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6- є недостовірною».
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 20.02.2008 року, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 1 (одна) гривня.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Біляївським РВ ГУМВС України в Одеській області 20.02.2008 року, РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3073 (три тисячі сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 15.07.2019 року.
Суддя Д.Ю. Донцов