П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року м. Київ

Справа № 22-6009 Головуючий у1-й інстанції - Шевченко В. М.

Унікальний №755/15693/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину -

у с т а н о в и л а:

16 жовтня 2018 року ОСОБА_3 пред'явила позов в суд до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

08 листопада 2018 року позивач уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просила стягнути із відповідача на її користь: аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 6 000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою; додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 3 680 грн; збільшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до 6 000 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення ОСОБА_6 повноліття.

Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання обґрунтовані тим, що старший син ОСОБА_5 навчається у вищому навчальному закладі, а тому потребує матеріальної допомоги. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина у розмірі 3 680 грн, що становить 1/2 вартості планшета, необхідного для його навчання.

Позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_6 обґрунтовані тим, що відповідно до рішення суду з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 у розмірі 2000 грн до досягнення нею повноліття, однак у зв'язку з покращенням матеріального становища відповідача позивач вважала за можливе збільшити розмір аліментів на утримання дочки до 6000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року позовні вимоги задоволені частково.

Суд стягнув з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання на факультеті інформатики та обчислювальної техніки Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" денної форми навчання за держзамовленням у розмірі 2 000 грн з усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно із їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років; на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 5 000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно із їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.126-127).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 заперечував проти її задоволення та вказав, що рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх обставин справи, повним та всебічним дослідженням доказів. Крім того, відповідач зазначив, що існує рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 у розмірі 2000 грн, за яким відкрито виконавче провадження. Тому просив апеляційну скаргу відхилити та залишити рішення суду першої інстанції без змін (а.с.146-156).

За правилами ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 1999 року по 14 грудня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3, виданим 12 червня 1999 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї та свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2, виданим 28 серпня 2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Від шлюбу сторони мають дітей: повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 2 000 грн до досягнення ним повноліття та на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 2 000 грн до досягнення нею повноліття.

На даний час повнолітній ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_6 проживають разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1, та перебувають на її утриманні.

Повнолітній ОСОБА_5 є студентом факультету інформатики та обчислювальної техніки Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" денної форми навчання, де навчається за держзамовленням і закінчує університет 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою № 179 від 11 серпня 2018, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Згідно із довідкою про доходи вих. № 161/ДЗ від 17 вересня 2018 року ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, працює у Приватному акціонерному товаристві "СК "ПЗУ Україна" з 26 вересня 2017 року, на даний момент займає посаду головного фахівця відділу підтримки та організації управління корпоративної комунікації і Правління. Загальна сума доходів за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2018 року за винятком аліментів та інших утримань, становить 74 881 грн 55 коп.

За даними довідки № 9 від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_4 працює в ТОВ "Міжнародна комерційна телерадіокомпанія" (ІСТV) з 01 листопада 2007 року, на даний момент на посаді Керівника, та загальна сума його доходу за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року становить 427 619 грн 44 коп. (сума до виплати).

За встановлених обставин районний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання: повнолітнього сина ОСОБА_5, у розмірі 2 000 грн з усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно із їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років; на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, у розмірі 5 000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно із їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд виходив з того, що у випадках, коли повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, норми статті 185 СК України не застосовуються.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги позивача апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо наявності підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання, та збільшення розміру аліментів на неповнолітню дочку сторін у зв'язку зі зміною матеріального становища платника аліментів відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Висновок районного суду про те, що положення ст. 185 СК України не застосовуються до правовідносин між батьками та повнолітніми дітьми, є правильним.

Тлумачення статті 199 СК України дозволяє зробити висновок, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тлумачення статті 201 СК України дозволяє стверджувати, що стаття 185 СК України не поширюється на правовідносини між батьками та повнолітніми дітьми, які продовжують навчання.

Тому доводи апеляційної скарги позивача у цій частині відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Посилання позивача у апеляційній скарзі на те, що витрати на купівлю планшета вартістю 7 380 грн. спрямовані на розвиток здібностей обох дітей, у тому числі неповнолітньої дочки сторін, не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.

За правилами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У даній справі ОСОБА_3 заявила позовні вимоги про компенсацію додаткових витрат саме на повнолітнього сина ОСОБА_5 (а.с.25-26), тому заявлені під час апеляційного розгляду аргументи сторони щодо необхідності цих додаткових витрат на неповнолітню дитину не можуть бути прийняті і розглянуті апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що при визначенні розміру аліментів районним судом недостатньо враховано значний розмір доходів відповідача та незадовільне матеріальне становище і стан здоров'я позивача, також відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У даній справі районним судом у повній мірі раховані критерії, визначені ст. 182 СК України. Визначений судом розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін більш ніж удвічі перевищує мінімальний рекомендований розмір.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина судом враховано, що він навчається за державним замовленням. Отже повнолітній син сторін має можливість отримувати стипендію.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Водночас, резолютивна частина рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, не відповідає обставинам справи та положенням ст. 192 СК України.

Виходячи зі змісту резолютивної частини рішення, районний суд хоча і зазначив у мотивувальній частині свого рішення про те, що за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2011 року із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 2 000 грн., однак замість ухвалення про збільшення розміру аліментів, про що покликалась позивач у своїй позовній заяві (а.с.26), фактично ухвалив про додаткове стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 5000 грн. щомісячно.

Відповідно до роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набранням рішенням законної сили.

За правилом ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень п. п. 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

За правилом ч.2 ст. 376 ЦПК неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про наявність правових підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині вирішення позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом викладення абзацу третього резолютивної частини рішення у новій редакції.

Підстав для зміни судом апеляційної інстанції розподілу судових витрат у зв'язку зі зміною рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року в частині вирішення позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, змінити.

Викласти абзац четвертий резолютивної частини рішення у такій редакції:

Збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 2 000 грн. щомісячно до 5 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома