Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/313/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03.05.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про примусове виселення.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з народження проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. Перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та погрожуючи фізичною розправою її син ОСОБА_2, вигнав позивача з власного житла с.Хижа вул Дружби 41, та з 15.08.2016 року по сьогоднішній день позивач вимушена знімати будинок та проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину АВМ №740412, спадкоємцем майна ОСОБА_3, яка померла 17 серпня 1999 року, є ОСОБА_1.

Листами від 11 січня 2019 року до Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУ поліції в Закарпатській області та до Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області позивач просила вжити заходів щодо безперешкодного користування своїм майном.

У звязку з вище викладеним позивач змушена звернутись до суду із позовом про виселення відповідача з її власного житлового будинку без надання йому іншого житлового приміщення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, її представник подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним."

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого в с. Хижа, вул. Дружби,41, Виноградівського району (а.с.8).

Позивач позбавлена права власника - володіти, користуватися та розпоряджатися свої майном - житловим будинком, проживати в ньому, оскільки такі права обмежуються відповідачем, сином позивача ОСОБА_2

Згідно довідки Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області № 23-11/110 від 06.02.2019 року відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, значиться зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 тобто проживає в будинку позивачки.

Судом встановлено, що спільне проживання позивача з відповідачем в одному будинку є неможливим з підстав того, що відповідач безпідставно обмежує права позивача, вигняє з будинку, здійснює інші протиправні дії, що стверджується листами від 11 січня 2019 року до Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУ поліції в Закарпатській області, до Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області. Відповідями на звернення.

Позивач позбавлена права щодо вільного користування своєю особистою приватною власністю, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виселення підлягає задоволенню.

Судові витрати понесені позивачем в сумі 768,40 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 79, 80, 81, 141, 158, 258, 259, 263-265, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку задоволити повністю.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, з житлового будинку № 41 по вул. Дружби в с. Хижа Виноградівського району, без надання йому іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5) п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

ГоловуючийОСОБА_4