МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/1085/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазка Н.Б.

із секретарем Ребенок Н.О.,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності, посилаючись на те, що 26.11.2013 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 . При реєстрації шлюбу вирішила приєднати прізвище чоловіка до свого попереднього і взяти прізвище « ОСОБА_2 », однак тривалий час документи на обмін паспорта громадянина України не подавала. 16.12.2015 року після переоформлення отримала новий паспорт громадянина України, в якому було зазначено прізвище « ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер. На момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав у АДРЕСА_1 , за цією ж адресою разом з ним постійно проживала також і вона, позивачка.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки, на якій він розташований загальною площею 0,25 га, та автомобіля.

Вона, позивачка прийняла спадщину.

Крім того, 19.03.2016 року звернувшись до Макарівської державної нотаріальної контори з метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , отримала відмову у видачі свідоцтва з роз`ясненням, що у заповіті ОСОБА_3 та у свідоцтві про шлюб і у її паспорті зазначені різні прізвища, а саме: « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 », тому така розбіжність одна із причин, яка не дає можливості видати свідоцтво. Другою причиною відмови є відсутність документів, які підтверджують факт родинних відносин, а саме: невідповідності в документах прізвища матері чоловіка ОСОБА_3 . Крім того, відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності ОСОБА_3 на майно.

Що стосується розбіжності прізвища у заповіті та паспорті громадянина України, то ще за життя, а саме: 25.09.2015 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , склав заповіт, який посвідчений Гавронщинською сільською радою Макарівського району Київської області об 15.00 годині на ім`я ОСОБА_2 , в якому заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на, що законом матиме право.

Коли чоловік відвідував сільську раду для посвідчення заповіту, то він брав її, позивачки паспорт громадянина України, і тому її прізвище зазначено як « ОСОБА_2 » без доповнення « ОСОБА_2 » було зазначено секретарем сільської ради через те, що на момент посвідчення заповіту вона дійсно у паспорті була зазначена як « ОСОБА_2 », оскільки після реєстрації шлюбу ще не внесла зміни прізвища до паспорта.

Крім того, в спадщину входить будинок, де первинним забудовником та володільцем житлового будинку по АДРЕСА_1 , спочатку була мати ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , яка була зареєстрована та постійно проживала у вищезазначеному житловому будинку, а із 24.11.1986 року по день її смерті проживав разом з нею її рідний син ОСОБА_3 .

Однак, у повторно виданому свідоцтві про народження ОСОБА_3 зазначено, що батьком є ОСОБА_4 , а матір`ю є ОСОБА_9 , про що зроблено відповідний актовий запис №10. У свідоцтві про смерть матері ОСОБА_3 зазначено, що її прізвище на момент смерті - « ОСОБА_9 .

За життя чоловік розповідав, що зі слів померлої матері знав, що його батька, ОСОБА_4 , мобілізували на фронт в 1944-1945 роках і на той момент чи реєстрували офіційно їх шлюб чи не реєстрували вона не знала, сільський секретар тоді оголосив їх чоловіком і дружиною, але документів ніяких не видав.

Тому і при народженні ОСОБА_3 у актовому записі його матір`ю зазначили « ОСОБА_9 », а не ОСОБА_9 . А вже після війни на початку 60-х років, коли колгоспами видавались паспорти, то записів про шлюб ОСОБА_9 з ОСОБА_4 не виявили, а він сам з війни не повернувся, тому ОСОБА_9 видали паспорт, в якому зазначили її прізвище « ОСОБА_9 » з таким же прізвищем її поховали і видали свідоцтво про смерть.

При цьому у первинній інформації із погосподарської книги Гавронщинської сільської ради зазначено, що власником домоволодіння являється ОСОБА_9 .

Згідно обліку органів РАЦС на даний час також встановлено, що актового запису про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 не виявлено. Оскільки такі невідповідності та розбіжності записані не тільки у самих свідоцтвах про народження та про смерть, але і у актових записах. Чому сталася така помилка в записі на даний час встановити та виправити цю помилку не можливо.

У зв`язку з тим, що органи реєстрації актів цивільного стану не мають законних підстав та можливостей внести зміни у видані документи про народження, смерть, а також внести виправлення чи зміни до актових записів, тому для встановлення факту належності документу та факту родинних відносин вона, позивачка вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла вона позивачка, його дружина ОСОБА_2 , шляхом обробітку земельної ділянки та зберігання спадкового майна з дня смерті чоловіка ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) по теперішній час та у зв`язку із зверненням до нотаріальної контори у шестимісячний термін, але оформити свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не є можливим у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вищевказаний житловий будинок, тощо.

Позивачка просить: - встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Гавронщина Макарівського району Київської області являється рідною матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Гавронщина Макарівського району Київської області;

- встановити факт належності документу, а саме факт того, що заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Гавронщинської сільської ради 25.09.2015 року за реєстром №35 на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

- визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , побудований в 1930 році, та земельную ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала з посиланням на обставини викладені в позові, просила їх задовольнити.

Представник Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області Вахницька А.В. надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечила.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що живе з позивачкою по сусідству. ОСОБА_9 , яка померла близько 12 років тому, була дружиною ОСОБА_4 . У вказаного подружжя було двоє дітей - донька ОСОБА_10 та син ОСОБА_3 . З ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_2 свідок ОСОБА_5 перебувала у дружніх відносинах, ОСОБА_3 їй часто допомагав. Чотири роки тому ОСОБА_3 помер. Свідок ОСОБА_5 підтвердила факт того, що ОСОБА_9 є матір?ю ОСОБА_3 .

В судовому засіданні встановлено, що згідно листу-відповіді №474/02-31 від 26.03.2019 року за підписом завідуючої Макарівською районною державною нотаріальною конторою, не має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 , оскільки встановлена розбіжність у написанні прізвища в заповіті. Також в свідоцтві про смерть прізвище ОСОБА_9 зазначено як ОСОБА_9 , а у свідоцтві про народження ОСОБА_3 в графі «мати» зазначено прізвище особи ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно довідки №1442 від 03.04.2019 року, виданої Макарівською селищною радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з січня 2019 року по теперішній час (а.с.11).

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 24.01.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київської області, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровали шлюб 26.11.2913 року, про складений відповідний актовий запис №181. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а.с.12).

Відповідно свідоцтву про смерть, виданого 16.02.2019 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років, про що 20.10.2015 року складено відповідний актовий запис №18, (а.с.13).

Згідно заповіту від 25.09.2015 року, зареєстрованому в реєстрі за №35, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою:: АДРЕСА_1 , усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на, що законом матиме право заповів ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно спадкової справи №70 за 2016 рік Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, ОСОБА_2 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась з заявою про прийняття спадщини (а.с.15, 41-46).

Згідно довідки №66 від 18.02.2019 року, виданої Гавронщинською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 дійсно проживав та був зареєстрований з 24.11.1986 року до своєї смерті, 20.10.2015 року актовий запис №18 від 20.10.2015 року, в АДРЕСА_1 . Разом з ним на день його смерті проживали його дружина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її неповнолітній син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , (а.с.16).

Згідно виписки з погосподарської книги Гавронщинської сільської ради Макарівський район Київської області від 18.02.2019 року №65, власником будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , являється померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №21 від 30.08.2007 року, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 . За даним домогосподарством зареєстрована земельна ділянка загальною площею 0.59 га. Рік побудови житлового будинку 1930. Свідоцтво про право власності на житловий будинок не видавалось (а.с.20).

Відповідно технічному паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого 21.11.2016 року ТОВ «Техінвент експерт», замовником технічної інвентаризації зазначена ОСОБА_2 , роком побудови вказаного житлового будинку зазначено 1960 рік (а.с.17-19).

Згідно Державному акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0.250 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер якої НОМЕР_5 (а.с.21).

Згідно листу-відповіді №2071/172-19 від 22.03.2019 року, виданого Відділом у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, починаючи з 01.01.2013 року згідно Постанови КМУ від 17.10.2012 року №1051 Відділ у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області працює з програмним забезпеченням - Національна кадастрова система, якою визначено скориговані індексно-кадастрові карти (ІКК), відповідно до яких проводиться державна реєстрація земельних ділянок.

Земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_5 площею - 0,250 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, та господарських споруд, яка перебувала у власності ОСОБА_3 згідно державного акта Серія НОМЕР_4 , було виявлено дублювання кадастрового номера.

Кадастровий номер НОМЕР_5 змінено, і вищевказаній земельній ділянці присвоєно новий (унікальний) кадастровий номер НОМЕР_2 .

Земельна ділянка площею - 0,250 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала у власності ОСОБА_3 з кадастровим номером НОМЕР_5 , та земельна ділянка площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером НОМЕР_2 являються ідентичними (а.с.22).

Відповідно довідки №81 від 26.03.2019 року, виданої Гавронщинською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований з 24.11.1986 року разом із своєю мамою ОСОБА_9 до її смерті в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_9 більше зареєстрованих та проживаючих не було (а.с.26).

Згідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_6 , виданого виконкомом Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 91 рік (а.с.27).

Відповідно довідки №68 від 18.02.2019 року, виданої Гавронщинською сільською радою Макарівського району Київської області, ОСОБА_3 дійсно проживав та був зареєстрований з 24.11.1986 року разом з своєю мамою ОСОБА_9 до її смерті в АДРЕСА_1 (а.с.28).

Згідно довідки №282 від 17.07.1995 року, виданої Гавронщинською сільською радою народних депутатів, ОСОБА_3 ніде не працює, а доглядає свою матір ОСОБА_9 , інваліда І групи (а.с.29).

Відповідно свідоцтву про народження, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с.30).

Відповідно звіту про оцінку майна № 18-190320-052, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 складає 83 400.00 гривень та земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 складає 67 425.00 гривень. Тому з цієї суми розрахований судовий збір.

При вирішенні спору суд керується вимогами ст.315-316 ЦПК України, якими передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факт родинних відносин між фізичними особами. При цьому заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання власне заявника.

За приписами ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно вимог ч.1 ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно вимог ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України ).

Згідно вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.1268 Цивільного кодексу України, шо діяв на час виникнення спадкових правовідносин, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Тому, незважаючи на те, що на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_3 не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, він прийняв спадщину, оскільки виходячи з вищезазначених норм цивільного законодавства він постійно проживав разом із ОСОБА_9 , що підтверджується довідками Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області.

Згідно вимог ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майновою права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права.

Встановлено, що вказаний будинок побудований у 1960 році, в цей час до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року №105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Крім того, згідно вимог п.3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померла ОСОБА_9 була матір?ю померлого ОСОБА_3 . Також достовірно встановлено, що ОСОБА_2 була дружиною померлого ОСОБА_3 .

Також достовірно встановлено, що померлий ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_9 , яка була власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ на яке відсутній.

Померлий ОСОБА_3 був власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5 площею - 0,250 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, та господарських споруд, згідно державного акта Серія НОМЕР_4 . Оскільки після виявлення дублювання кадастрового номера НОМЕР_5 , його було змінено, і вищевказаній земельній ділянці присвоєно новий (унікальний) кадастровий номер НОМЕР_2 .

Керуючись ст.328, 392, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Гавронщина Макарівського району Київської області являється рідною матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Гавронщина Макарівського району Київської області.

Встановити факт належності документу, а саме факт того, що заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Гавронщинської сільської ради 25.09.2015 року за реєстром №35 на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , побудований в 1930 році, та земельную ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Резолютивна частина судового рішення складена 19.06.2019 року.

Повний текст рішення буде складений 27.06.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося -з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя