Справа №: 671/160/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 червня 2019 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при секретарі Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року АТ КБ Приватбанк (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла за договором від 14 квітня 2010 року станом на 18 грудня 2018 року в сумі 26120 грн. 20 коп, з яких: 24400 грн. 19 коп. пені, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1220 грн. 01 коп. штраф (процентна складова). На обґрунтування своїх вимог Банк зазначив, що відповідач ОСОБА_1 14.04.2010 року отримав кредит у сумі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту. Відповідач не виконує належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів, тому Банк звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, погоджується на заочний розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача.

Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явився. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.04.2010 року між ПАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання останнім заяви позичальника, згідно якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Сторонами погоджено термін дії кредитного договору, а також сторони погодили право Банку на зміну кредитного ліміту, порядок сплати платежів по кредиту та відсотках, відповідальність сторін. Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг, клієнт зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил).

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання з повернення грошових коштів, внаслідок чого станом на 18 грудня 2018 року у нього виникла заборгованість за кредитом в сумі 26120 грн. 20 коп, з яких: 24400 грн. 19 коп. пені, 500 грн. 00 коп штраф (фіксована частина), 1220 грн. 01 коп. штраф (процентна складова).

Ці обставини підтверджуються: кредитним договором від 14 квітня 2010 року (анкетою-заявою позичальника, Умовами та Правилами надання банківських послуг, витягом з тарифів Банку), укладеним між сторонами; розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 1048 ч. 1 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, Банк вправі ставити вимоги до нього про стягнення пені, розмір якої ним визначено правильно. З відповідача на користь Банку підлягає стягненню 24400 грн. 19 коп. пені.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.

Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, визначених цим договором більш як на 30 днів.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене і те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин, позов АТ КБ ПриватБанк в частині стягнення з відповідача500 грн. штрафу (фіксована частина), 1220 грн. 01 коп. штрафу (процентна складова) не підлягає задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 49, 81, 141, 223, 247, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 14 квітня 2010 року, яка виникла станом на 18 грудня 2018 року, а саме: 24400 грн. 19 коп. пені, а також 1794 грн. 60 коп. понесених судових витрат.

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення 500 грн. 00 коп штрафу (фіксована частина) та 1220 грн. 01 коп. штрафу (процентна складова) відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін: позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 01001 м. Київ, вул. Грушевського б.1Д, ; відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Рішення складено 10 червня 2019 року.

Суддя: