ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8324/18

Головуючий у першій інстанції - Цибенко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/564/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

сторони:

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2019 року (повний текст рішення складено 26 лютого 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання, -

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2022 року включно.

Позов обґрунтовувала тим, що на даний час є студенткою 1 курсу денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету ім. Т.Шевченка, проживає у м. Києві в гуртожитку, стипендії не отримує. На оплату самого навчання, сплату комунальних послуг за проживання в гуртожитку, проїзд у міському транспорті та до матері у м. Чернігів, продукти харчування, зошити, підручники, одяг та взуття потребує коштів. Батько працює лікарем у Чернігівському медичному коледжі та в одній з лікарень міста і може надавати їй матеріальну допомогу, однак добровільно такої не надає.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період її навчання в Київському національному університеті ім. Т.Шевченка, починаючи з 23.11.2018 до закінчення її навчання - 30.06.2022, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість та неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, ОСОБА_2 просить змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, де слова «Стягнути з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно» замінити на слова «Стягнути з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно».

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд допустив поспішність при визначенні розміру аліментів, оскільки не прийняв до уваги її електронне клопотання, подане до початку судового засідання у справі, в якому вона зазначала, що відповідач крім основного місця роботи в Чернігівському базовому медичному коледжі працює за сумісництвом у КНП «Чернігівська міська лікарня № 1», та просила витребувати довідки про доходи відповідача. Заявниця вказує, що апеляційному суду необхідно встановити нові обставини, насамперед з'ясувати, які саме доходи одержав відповідач по двох місцях роботи за останні 6 місяців.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване, вважає, що районний суд правомірно застосував норми матеріального та процесуального права і ухвалив справедливе та законне рішення.

Відповідач зазначає, що розуміє свій обов'язок щодо сплати аліментів на утримання доньки та не має наміру від нього ухилятись, однак сплата аліментів у розмірі 1/4 частини доходу є для нього непосильною та суперечитиме принципу участі обох батьків в утриманні дитини, оскільки такий розмір аліментів призведе до того, що відповідач практично самостійно забезпечуватиме доньку прожитковим мінімумом. Вказує, що загальний розмір його заробітної плати за обома місцями роботи після виплати податків та зборів становить близько 9 500 грн. Просить врахувати, що у нього на утриманні перебуває малолітній син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, від другого шлюбу, прожитковий мінімум на якого складає на цей час 2 027 грн, заробітна плата його дружини становить 3 700 грн, а розмір доходів його сім'ї не дозволяє достатньо забезпечити побутові та соціальні норми утримання сім'ї з установленими у державі мінімального розміру заробітної плати та прожиткового мінімуму для двох повнолітніх працездатних осіб та малолітньої дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги, так як навчається у Київському національному університеті ім. Т.Шевченка на денній формі навчання, а відповідач має можливість та повинен надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, оскільки працевлаштований. Визначаючи розмір аліментів суд взяв до уваги принцип рівності обов'язку батьків щодо утримання дитини, при цьому суд врахував, що відповідач перебуває у шлюбі, від якого має неповнолітнього сина.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_5, шлюб між якими розірвано 04.09.2008 ( а.с. 5, 8, 9).

Згідно довідки Київського національного університету ім. Тараса Шевченка від 08 листопада 2018 року № 3073 ОСОБА_2 є студенткою 1 курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка IV рівня акредитації, навчання закінчує 30.06.2022 (а.с. 4).

Із довідки ВП № 189 від 15.11.2018, виданої директором студмістечка Київського національного університету ім. Т.Шевченка, вбачається, що ОСОБА_2 проживає в гуртожитку № 2 КГРТ, к. 309, за адресою: м. Київ, вул. Літня, 25, з 01.10.2018 по 30.06.2019 та сплачує комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, опалення, газ) (а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_3 працює викладачем у Чернігівському базовому медичному коледжі та за сумісництвом лікарем-хірургом у КНП «Чернігівська міська лікарня № 1» Чернігівської міської ради. Згідно наданих довідок його дохід по Чернігівському базовому медичному коледжі за період з 01.09.2018 по 31.12.2018 без урахування аліментів становить 32 489,69 грн., за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 без урахування аліментів становить 26 721,49 грн, загальна сума доходу по КНП «Чернігівська міська лікарня № 1» Чернігівської міської ради за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року за винятком аліментів становить 12 235,48 грн (а.с. 34).

З 23.09.2008 ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, від якого має сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 35, 36).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

За правилами ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, дійшов правильного висновку про те, що у зв'язку з навчанням ОСОБА_2 в університеті на денній формі навчання остання має майнові витрати на забезпечення вирішення всіх побутових питань та оплату навчання і, відповідно, потребує матеріальної допомоги. Колегія суддів погоджується з визначеним розміром стягнутих з ОСОБА_3 аліментів, оскільки відповідач, з урахуванням розміру його доходу, може надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує таку допомогу (кошти на проїзд до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання), такий розмір відповідає викладеним у рішенні суду обставинам справи, є необхіднім та достатнім. При цьому, при визначенні розміру аліментів районним судом вірно враховано принцип рівності обов'язку обох батьків щодо утримання дочки, та враховано наявність на утриманні у відповідача іншої малолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги щодо незадоволення клопотання заявниці про витребування довідок про доходи відповідача за обома місцями роботи не впливають на визначений районним судом розмір аліментів.

При цьому, апеляційним судом враховано, що ОСОБА_3 додано до відзиву на апеляційну скаргу довідки про доходи з обох місць роботи, чим спростовано твердження позивачки щодо приховування ним місця свого роботи за сумісництвом та фінансового стану.

Обґрунтованих доводів про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права, а також посилання на обставини, які давали б суду апеляційної інстанції підстави для переоцінки доказів та спростування висновків суду, апеляційна скарга не містить, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: