справа № 691/629/19
провадження № 2/691/463/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

провівши у підготовчому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з тимчасово окупованої території України та в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з тимчасово окупованої території України та в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що із відповідачем ОСОБА_2 проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина, у період часу з 2010 року по 2014 рік. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданого 08 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області. З 2014 року спільно не проживають. З неповнолітньою ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1 , територія якого тимчасово окупована та на якій діє особливий правовий режим. Оскільки, відповідно до Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Харцизьк відноситься до населеного пункту, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Після тимчасової окупації території Донецької області, утворено умовну прикордонну смугу, введено прикордонний режим, встановлений особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території. Декілька разів, після окупації Донецької області, разом з дочкою приїжджала в м.Городище,Черкаської області до матері відповідача ОСОБА_4 . ОСОБА_2 надавав нотаріальну згоду на в`їзд на тимчасово окуповану територію Донецької області неповнолітньої дочки ОСОБА_3 .. Проте, на даний час, не має змоги оформити нотаріальну згоду, оскільки органи державної влади не діють і не виконують своїх повноважень на тимчасово окупованих територіях. Наразі проживає з неповнолітньою ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 , як переселенець з тимчасово окупованої території. В`їжджаючи на тимчасово окуповану територію України, на лінії перетину, прикордонники Державної Прикордонної Служби України повідомили, що неповнолітня ОСОБА_3 зможе в`їхати на тимчасово окуповану територію лише у разі наявності нотаріально посвідченої згоди батька або відповідного рішення суду. Маючи намір разом з неповнолітньою ОСОБА_3 переїхати у м.Харцизьк Донецької області на постійне місце проживання, звернулася в суд з позовною заявою для захисту своїх прав та інтересів неповнолітньої дитини.

В підготовче засідання, позивач та її представник не з"явилися, позивач надіслала телефонограму від 11 червня 2019 року №74, представник позивача через канцелярію суду подав заяву від 11 липня 2019 року за вхідним №4150/19, вказавши про розгляд справи без їх участі, підтримання позовних вимог.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Городищенського районного суду Черкаської області веб-сайту Судової Влади України, відповідно до порядку, визначеного ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, в підготовче засідання не з`явився, електронною поштою надіслав заяву від 11 червня 2019 року за вхідним №ЕП-1243/19 про розгляд справи без його участі, вказавши на визнання позовних вимог.

Судом дотримано вимоги процесуального закону та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо способу повідомлення учасника справи про дату, час та місце судового засідання та його виклик у такий спосіб.

Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутності.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, розглянувши заяву позивача, враховуючи належне повідомлення відповідача, відсутність від нього відзиву, заперечення, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Частиною 1 статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Згідно ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

За приписами ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено тимчасово окуповані населені пункти, серед яких м.Харцизьк Донецької області.

Згідно п. 3 Загальних положень "Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", затвердженої постановою КМУ № 367 від 04 червня 2015 року в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників.

Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, встановлено, що виїзд за кордон громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків або за рішенням суду.

Із досліджених судом доказів вбачається, що згідно копії паспорту громадянина України Серії НОМЕР_2 , виданого 13 січня 2010 року Харцизьким МВ ГУМВС України в Донецькій області, позивач ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.6-7). Згідно довідки від 12 листопада 2014 року №, позивач взята на облік, як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає в АДРЕСА_3 (а.с.19). Відповідно до копії паспорту громадянина України Серії НОМЕР_3 , виданого 16 липня 2009 року Харцизьким МВ ГУМВС України в Донецькій області, відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с.8-9). Відповідно до відповіді на запит суду, Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області від 10 червня 2019 року №1139/01-10, відповідач ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа на обліку не перебуває (а.с.20). Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.10). Як вбачається з позовної заяви шлюб між позивачем та відповідачем не був зареєстрований на час народження дитини, після народження дитини відповідач з позивачем спільно не проживають. Після окупації м.Харцизьк Донецької області, позивач отримала статус внутрішньо-переміщеної особи у м.Городище Черкаської області. На непідконтрольній території залишилось житло та майно позивача. На виїзд дитини та перетин лінії розмежування з підконтрольною територією її батько не надав нотаріального дозволу по причині припинення роботи державних установ.

Позивач, як мати дитини, має переважне право перед іншими особами на особисте виховання і на самозахист своєї дитини, її вимоги зводяться на отримання дозволу в межах території України, яка тимчасово неконтрольована владою.

Відповідач, батько неповнолітньої ОСОБА_3 , на час вирішення справи не надав належним чином оформленої письмової згоди на тимчасовий в`їзд/виїзд дитини з тимчасово непідконтрольної території України, в супроводі матері, в зв`язку з чим порушується конституційне право дитини на свободу пересування, вільний вибір місця проживання.

Позивач позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на в`їзд/виїзд дитини та з тимчасово окупованої території, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють в`їзд/виїзд дитини з та на тимчасово окуповану територію України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки у позивачки є обґрунтовані складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на в`їзд/виїзд неповнолітній ОСОБА_3 на тимчасово окуповану територію України без згоди батька ОСОБА_2 , з відповідним виготовленням без його згоди і проїздних документів.

Позов підтверджується: копією паспорта громадянина України Серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копією довідки Управління соціального захисту населення Городищенської РДА від 12 листопада 2014 року №; копією паспорта громадянина України Серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_2 ; довідкою Управління соціального захисту населення Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області від 10 червня 2019 року №1139/01-10; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .

Керуючись, ст.33,64 Конституції України, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Загальними положеннями "Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч.8 ст. 7, 141, 154 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 29,313 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з тимчасово окупованої території України та в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків - задоволити.

Надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території України м.Харцизьк Донецької області та на в`їзд на тимчасово окуповану територію України м.Харцизьк Донецької області неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 , у супроводі її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , громадянки України, без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , громадянина України.

Копію рішення направити учасникам справи, для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області.

Повне рішення суду складено 12 липня 2019 року.

Суддя О. М. Савенко