Справа № 750/1664/19
Провадження № 2-о/750/49/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.

секретаря Пишенко М.М.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа: Чернігівська міська рада,

в с т а н о в и в :

13.02.2019 заявник звернулася до суду з заявою та просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем її матірю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1, яка померла 11.04.2018.

Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи Чернігівської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви.

В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2018 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 320520 (а.с. 11).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 209363 (а.с. 7).

Згідно довідки від 15.03.2019 року № 4005 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_4 на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно копії довідки від 11.02.2019 № 35 підтверджується, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 11.04.2018 дійсно проживала останні три роки з дочкою ОСОБА_1 та вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 10).

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, оскільки брати заявника: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року ОСОБА_6 спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. З ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що вона є сусідкою та добре знала сімю ОСОБА_4 Також повідомила, що ОСОБА_1 останні три роки і на час відкриття спадщини проживала разом з своєю матірю, а після її смерті займалася похороном. Проте після смерті її матері ОСОБА_1 пішла від вітчима і більше там не проживала.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що вона є головою вуличкому та знала ОСОБА_4 дуже добре. Одного разу ОСОБА_4 привела до неї свою доньку та повідомила, що остання буде проживати в неї без реєстрації. Пізніше ОСОБА_1 особисто повідомила її про смерть ОСОБА_4 Також зазначила, що на основі допиту свідків видала акт про проживання ОСОБА_1

Суд дійшов висновку, що відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України наданими заявником доказами вона довела факт, який має для неї юридичне значення, а тому вимоги підлягають задоволенню, оскільки суперечностей судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 4,5,7,12, 263-265, 293,294, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем її матірю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини в АДРЕСА_3, яка померла 11.04.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута