Номер провадження: 22-ц/813/3981/19
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого: Гірняк Л.А.,

Суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Ющак А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Гаврилюк Юлії Ігорівни на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17.01.2019 року про відмову в забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди (судді Пучкової І.М.)

В С Т А Н О В И Л А :

ПРОЦЕДУРА:

В грудні 2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат Гаврилюк Юлія Ігорівна звернулась до суду з позовними вимогами, в яких просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 4 053 606,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000 000,00 грн.

Разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_4, а саме на: дачний будинок АДРЕСА_1, зареєстрований за ОСОБА_4, та на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2, зареєстроване за ОСОБА_4. При цьому представник позивача надала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо набуття права власності за відповідачем зазначеного майна.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2018 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по справі № 520/20931/18 - відмовлено. На вказану ухвалу представником позивача подано апеляційну скаргу.

15 січня 2019 року представником позивача подано нову заяву про забезпечення позову з ідентичними вимогами.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 р. у задоволенні заяви позивача забезпечення позову по справі № 520/20931/18 - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року про відмову в забезпеченні позову та задовольнити заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, забезпечити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди шляхом накладання арешту на дачний будинок АДРЕСА_1, зареєстрований за ОСОБА_4, та на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2, зареєстроване за ОСОБА_4.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідома.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка належним чином повідомлених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які підтверджують неправомірну поведінку ОСОБА_4 у відношенні ОСОБА_2, а також те, що ОСОБА_4 шляхом омани заволодів майном позивача, а після цього неодноразово вчиняв дії щодо відчуження спірних приміщень задля створення видимості правомірності набуття цього майна останнім володільцем. Тому зазначає, що наявні всі підстави вважати, що відповідач намагатиметься будь-яким чином перешкоджати виконанню рішення суду в разі задоволення вимог позивача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач двічі звертався до районного суду з заявами про забезпечення позову, а саме: 22.12.2018 та 15.01.2019 року та в обох випадках районний суд відмовив у їх задоволенні.

Ухвалою Приморського районного суду від 26 грудня 2018 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по справі № 520/20931/18 - відмовлено.

Відмовляючи в заявлених вимогах, Київський районний суд м. Одеси виходив з того, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, і, враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, обсяг позовних вимог на цей час відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.04.2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задоволено повністю. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2018 р. по справі № 520/20931/18 скасовано. Заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладлено арешт на дачний будинок АДРЕСА_1, зареєстрований за ОСОБА_4, та накласти арешт на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2, зареєстроване за ОСОБА_4.

Проте з таким судженням Київського районного суду м. Одеси судова колегія погодитись не може з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За приписом ст.3 ч.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Позивачем доведено належними доказами, в тому числі висновками, викладеними в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2015 р. по справі № 522/11737/14-ц, що між сторонами існує майновий спір.

З врахуванням вказаного, Київський районний суд м. Одеси помилково дійшов висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.04.2019 року за заявою позивача про забезпечення позову від 22.12.2018 року вже накладено арешт на зазначене майно.

З огляду на зазначене та встановлені судом обставини і факти, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому ухвала Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року підлягає скасуванню.

За таких обставин судова колегія відмовляє в забезпеченні позову за заявою від 15.01.2019 року у зв'язку з неможливістю повторного накладення арешту на це ж майно за цими же позовними вимогами.

Керуючись ст. 367,368,374,376 ч.1 3,4,381,382,384,390 ЦПК ЦПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Гаврилюк Юлії Ігорівни - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 р. по справі № 520/20931/18 скасувати та постановити постанову.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Гаврилюк Юлії Ігорівни про забезпечення позову від 15 січня 2019 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 25.04.2019 року.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

Т.В. Цюра