Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6007/18 Головуючий у 1-й інст. Ведмідь Н. В.
Категорія 53 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Борисюка Р.М. при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №295/6007/18

за позовом ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (третя особа Виконавча дирекція Фонду соціального страхування України) про стягнення заробітної плати та компенсаційних втрат за час її затримки та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28 лютого 2019 року та додаткове рішення від 29 березня 2019 року, ухвалені під головуванням судді Ведмідь Н.В. у м.Житомир,

встановив:

16.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заробітної плати за період з 14.11.2017 року по день винесення рішення, а також компенсації за час затримки виплати заробітної плати за період з 14.11.2017 року по день винесення рішення та моральної шкоди в розмірі 10000грн. В обґрунтування позову зазначив, що 15.11.2017 року на підставі рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20.07.2016 року у справі № 295/7450/16-ц відповідач поновив його на роботі на посаді директора виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не виплачує йому заробітну плату. Протиправні дії відповідача спричинили порушення його звичного життєвого укладу, він вимушений відстоювати свої права у судовому порядку та витрачати на це час, втратив душевний спокій, не має засобів для забезпечення належного рівня життя у зв`язку з невиплатою заробітної плати, що негативно позначується на його здоров`ї.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 лютого 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 14.11.2017 року по 28.02.2019 року в сумі 113108,94 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати в сумі 10871,57 грн., без врахування податків та обов`язкових платежів, та 2000грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог відмовлено. Додатковим рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 29 березня 2019 року вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі Виконавча дирекція Фонду соціального страхування України просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що позивачем не надано суду доказів на виконання ним роботи, за яку він просить стягнути заробітну плату та компенсацію за час затримки заробітної плати за період з 14.11.2017 року по день винесення судового рішення. Окрім того, відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності припинило свою діяльність 31.01.2018 року, у ОСОБА_1 з останнім не було ніяких трудових відносин, нарахування та заробітна плата виплачувалися виконавчою дирекцією Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, у зв`язку з чим позов подано до неналежного відповідача.

У відзиві Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності просить задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 подав заперечення, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2016 року по справі № 295/7450/16-ц позов ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності задоволено частково, визнано незаконним наказ № 273-К від 17.05.2016 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді директора виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 19.05.2016 року, стягнуто з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 15455,88 грн. без урахування обов`язкових податків та платежів та на відшкодування моральної шкоди 4000 грн. Рішення набрало законної сили (а.с.6-11).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 18.08.2016 року по справі №295/9867/16-ц позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.07.2016 року по 18.08.2016 року ( включно) в розмірі 7376,67 грн. без урахування обов`язкових податків та платежів та на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Рішення набрало законної сили (а.с.12-13).

Позивач поновлений на роботі з 15.11.2017 року наказом відповідача № 98. Житомирське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності припинено 31.01.2018 року. Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності перебуває в стані припинення. ОСОБА_1 з роботи не звільнений.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2018 року по справі №295/15366/17 позов ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, компенсаційних втрат та відшкодування моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з Виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 19.01.2017 року по 14.11.2017 року в сумі 72361,62 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 6370,28 грн. та відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Рішення набрало законної сили (а.с.14-15).

З дати поновлення на роботі 15.11.2017 року відповідач не нараховував і не виплачував ОСОБА_1 заробітну плату.

Законодавством про працю ст.115 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата виплачується не рідше ніж кожні півмісяця. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

З урахуванням цих норм, ст.34 Закону України «Про оплату праці», Порядку проведення компенсацій громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача заробітну плату в розмірі 113108,94 грн за період з 14.11.2017 року по 28.02.2019 року в сумі та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати в розмірі 10871,57 грн.

Суд зробив правильний висновок про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди в порядку ст.237-1 КЗпП України, оскільки невиплата заробітної плати призвела до порушення нормальних умов життя позивача, вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя і визначив її розмір з урахуванням тривалості, обсягу та характеру моральних страждань.

Відповідно до ч.5 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Належність відповідача була встановлена рішеннями Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2016 року № 295/7450/16-ц, від 18.08.2016 року № 295/9867/16-ц та від 05.02.2018 року № 295/15366/17, крім того ОСОБА_1 було поновлено на посаді саме Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що підтверджується наказом № 98 від 15.11.2017 року.

Доказів на підтвердження невиконання або неналежного виконання позивачем трудових обов`язків апелянт суду першої та апеляційної інстанції не надав.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира 28 лютого 2019 року та додаткове рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: