Справа № 265/4276/19
Провадження № 2/265/1392/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ» про стягнення заробітної плати за березень 2019 років, допомоги по тимчасовій непрацездатності, сум, належних виплаті при звільненні, компенсації 15-календарних днів щорічної відпустки, компенсації соціальної відпустки за 2018 рік 10-календарних днів, за 2019 рік 10-календарних днів, стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки по день фактичного розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ» про стягнення заробітної плати за березень 2019 років, допомоги по тимчасовій непрацездатності, сум, належних виплаті при звільненні, компенсації 15-календарних днів щорічної відпустки, компенсації соціальної відпустки за 2018 рік 10-календарних днів, за 2019 рік 10-календарних днів, стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Однак позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому не може бути прийнята до провадження без усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким вносяться зміни до Закону України «Про судовий збір», та було зменшено категорію пільг із трудових правовідносин до позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачем ОСОБА_1 подано позов, яким просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, допомоги по тимчасовій непрацездатності, компенсації за невикористану відпустку, середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні.

Отже, висунута позивачем вимога щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за своєю суттю не відноситься до заробітної плати, тому повинна бути оплачена судовим збором.

Крім того, суд не вбачає й інших підстав, передбачених Законом України «Про судовий збір», за якими судовий збір взагалі не справляється, або позивач міг бути звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є тотожними з позовними вимогами про стягнення заробітної плати.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-УІ від 08.07.2011 року, судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

У зв`язку з наведеним позивачу необхідно визначити ціну позову та відповідно до неї сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру в частині стягнення середнього заробітку за прострочення розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимоги про стягнення середнього заробітку за прострочення розрахунку при звільненні.

Керуючись вимогами ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ» про стягнення заробітної плати за березень 2019 років, допомоги по тимчасовій непрацездатності, сум, належних виплаті при звільненні, компенсації 15-календарних днів щорічної відпустки, компенсації соціальної відпустки за 2018 рік 10-календарних днів, за 2019 рік 10-календарних днів, стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки по день фактичного розрахунку, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені у мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви в строк десять днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її отримання до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

Суддя