Провадження № 22-ц/812/1224/19
Єдиний унікальний номер справи № 486/755/19
Постанова

Іменем України

18 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Самчишиної Н.В.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Далматової Г.А., в приміщені цього ж суду того ж дня о 09 год. 25 хв., дату складання повного тексту не зазначено, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

В травні 2019 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивувала тим, що з 05 вересня 2003 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області. Вони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утримані. Вона не працює, оскільки є особою з інвалідністю третьої групи, в той час як відповідач офіційно працює, але не надає матеріальну допомогу на утримання сина.

Посилаючись на викладене, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач 07 червня 2019 року, в день судового засідання, подав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 червня 2019 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 травня 2019 року та до досягнення ним повноліття. Стягнуто з відповідача на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості з врахуванням майнового стану відповідача та визнання ним позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просив його скасувати в частині визначення розміру аліментів та в цій частині ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу). Зазначав, що він не отримував копій ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви, що позбавило його можливості вчасно подати свої заперечення і доводи щодо розміру аліментів.

-2-

Заяву про згоду на розгляд справи без його участі написав під диктовку секретаря суду та, не будучи ознайомленим з позовною заявою, в заяві зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Вважав, що доцільним у даному випадку є стягнення аліментів на утримання однієї дитини у розмірі ј частини від усіх його доходів і саме такий розмір аліментів визначений ч. 5 ст. 183 СК України. З 22 березня 2019 року він не проживає із сім`єю в одному будинку, оскільки позивач змусила його виїхати. У зв`язку з тим, він змушений винаймати квартиру, сплачувати гроші за оренду, комунальні платежі, що впливає на його матеріальний стан. Крім того, у нього батьки є пенсіонерами, а тому він змушений надавати допомогу і батькам.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилалась на безпідставність її доводів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості з врахуванням майнового стану відповідача та визнання ним позову.

Колегія суддів погоджується з установленими судом першої інстанції фактами та правовідносинами, однак вважає помилковим його висновок щодо розміру частки аліментів, з огляду на таке.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частини перша, друга статті 182 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, з 05 вересня 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с.5-6). Зі слів позивача стан здоров`я дитини в цілому задовільний.

Позивач не працює й отримує державну соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю у розмірі 1 497 грн. Відповідач проживає окремо, має непрацездатних батьків, сам є працездатним, працює на ВП «ЮУ АЕС» з 06 листопада 2001 року та займає посаду ізолювальника з термоізоляції.

-3-

З довідки Відокремленого підрозділу «Южно-Української атомної електричної станції» від 04 липня 2019 року № 2692, наданої суду апеляційної інстанції, слідує, що його дохід з січня 2019 року по червень 2019 року склав 103 980 грн. 57 коп.

На думку колегії суддів, визначаючи розмір стягуваних аліментів відповідно до ст.ст. 182 - 183 СК України, суд першої інстанції не в повній мірі врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан відповідача, а саме те, що з січня 2019 року по червень 2019 року його заробіток склав 103 980 грн. 57 коп., а також обставини наявності у платника аліментів непрацездатних батьків. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року в 2027 грн. Тобто визначений судом розмір аліментів більш ніж у 2,5 рази перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. При цьому, стан здоров`я матері дитини не є безумовною підставою для визначення аліментів на дитину у розмірі зазначеному у позові. Колегія суддів вважає такою, що не є безспірною підставою для стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі письмову заяву ОСОБА_2 про визнання ним позову, оскільки поклавши в основу визнання відповідачем позову, який не заперечував проти стягнення аліментів, але не в розмірі пред`явленому позивачем, всупереч положенням частини другої статті 206 ЦПК України, суд не роз`яснив відповідачу наслідків цієї процесуальної дії. Тому доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про часткове визнання ним позову заслуговують на увагу.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що з урахуванням матеріального становища платника аліментів, наявності у нього непрацездатних батьків, обов`язку обох батьків утримувати дитину, для задоволення необхідного та достатнього для забезпечення гармонійного розвитку дитини доцільним та відповідним буде визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

За такого, на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення повинно бути змінено в частині визначення розміру частки аліментів.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 червня 2019 року змінити в частині визначення розміру частки аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Миколаїв, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на Відокремленому підрозділі «Южно-української атомної електричної станції») на користь ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосереднього до Верхового Суду у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 19 липня 2019 року.