Постанова

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 522/3660/13-ц

провадження № 61-43145 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В. та Сімоненко В. М. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

представник - ОСОБА_3,

розглянув у спрощеному провадженні касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Одеської області

від 23 липня 2018 року у складі колегії судді Гірняк Л. А.,

ВСТАНОВИВ

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, у якому просила визнати відповідача батьком доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей по 1 000 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів задоволено.

Визнано ОСОБА_2 батьком доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 по 1 000 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вирішено питання щодо судових витрат.

21 серпня 2012 року ОСОБА_2 подав заяву до суду про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2012 року, в якій просив скасувати заочне рішення суду та призначити справу в загальному порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2012 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2012 року у цій справі задоволено.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2012 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2013 року призначено судову генетичну експертизу та зупинено провадження у цій справі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів - задоволено.

Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4, 05 січня 2008 року народження, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 1 000 грн на кожну дитину починаючи з 30 квітня 2010 року, до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

05 червня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2014 року, в якій просив скасувати це судове рішення та ухвалити нове рішення.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з порушенням строку на апеляційне оскарження.

19 липня 2018 року до апеляційного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2018 року відмолено ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження на оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2014 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

12 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2018 року, з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2018 року, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків його касаційної скарги.

10 січня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, посилаючи на те, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду він отримав поштою

25 липня 2018 року, що підтверджено належними та допустимими доказами про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, а саме на те, що вперше ним подано касаційну скаргу 27 серпня

2018 року з дотриманням строків на касаційне оскарження та ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду від 27 листопада

2018 року його було повернуто, оскільки касаційна скарга небула підписана.

Ухвалою Верхового Суду від 11 січня 2019 року поновлено ОСОБА_2 процесуальний строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2018 року, відкрито касаційне провадження та витребувано з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/3660/13-ц.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів призначено до розгляду в складі колегії з п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати ухвалу апеляційного, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження цій у справі за його апеляційною скаргою про перегляд рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилався на порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме вимог статті 357 ЦПК України, оскільки з підстав перебування у відрядженні за кордоном про розгляд справи та судове рішення від дізнався лише 23 липня 2018 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ним пропущено з поважних причин, але апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та відмовив йому у відкритті апеляційного провадження за пропуском процесуального строку.

Відзив на касаційну скаргу

Відзиви на касаційну скаргу ОСОБА_2 до Верховного Суду не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами було установлено, що в квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, у якому просила визнати відповідача батьком доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей по 1 000 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів вважає, що судове рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши доводи касаційної скарги ОСОБА_6 Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з порушенням строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2018 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження на оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня

2014 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 4 статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Частина 2 статті 358 ЦПК України передбачає те, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2012 року Приморський районний суду м. Одеси ухвалив заочне рішення про задоволення позовних вимог Редуненко В. А. до Фоменка О. В. про визнання батьківства та стягнення аліментів.

За заявою ОСОБА_2, яка була задоволена ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2012 року, заочне рішення було скасовано та 03 квітня 2014 року Приморський районний суду м. Одеси ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції було ухвалено судом 03 квітня 2014 року. Апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції 05 липня 2018 року. Підставою пропуску процесуального строку скаржник вказував те, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції отримано його представником 07 травня 2018 року.

Судове рішення суду першої інстанції від 03 квітня 2014 року ухвалювалось за відсутності відповідача ОСОБА_2, але останній про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 109).

Зазначене свідчить про обізнаність відповідача ОСОБА_2 про судовий розгляд справи у якій він приймає участь, як сторона з 2012 року.

А отже, є вірним висновок апеляційного суду про обізнаність ОСОБА_2 щодо наявності спору про визнання його батьківства та стягнення з нього аліментів, та щодо неповажності причин пропуску строку ОСОБА_2 на апеляційне оскарження судового рішення, більше 4 років.

Відповідно до загальних норм процесуального Кодексу права та обов'язки сторін є рівними і сторони спору мають право на справедливий суд, а й обов'язок сприяти суду у справедливому розгляді справи шляхом добросовісної поведінки та надання доказів.

Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов'язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов'язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Тобто така поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 1 та 3 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться усі судові рішення по справі № 522/3660/13-ц.

Вказане свідчить, що заявник має можливість слідкувати за ходом розгляду його судової справи, дізнаватись про ухвалені у справі судові рішення та виконувати процесуальні обов'язки пов'язані зі справою. Само по собі не отримання ухвали суду у подальшому без достатніх доказів поважності такого не отримання, може бути підставою відмови у захисті права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «resjudicata», особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена із додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із судовим рішенням.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С. Ю.Мартєв

В. В.Пророк

В. М.Сімоненко