ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/3711/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Бараненко С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/658/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,

із секретарем судового засідання - Шапко В.М.

Позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Відповідач - ОСОБА_4

Треті особи - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова», Моторне (транспортне) страхове бюро України, ТОВ «Страхова компанія «Фінанс Лайн»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова», Моторне (транспортне) страхове бюро України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Лайн», про відшкодування майнової та моральної шкоди,

місце ухвалення судового рішення - смт. Козелець Чернігівської області

дата складання повного тексту судового рішення - 26 березня 2019 року

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Кутуков С.О. звернувся із заявою про забезпечення позову у справі № 734/3711/16-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди та просив накласти арешт на належну ОСОБА_4 1/4 частку у праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією виникнення, переходу, припинення речових прав, скасування державної реєстрації прав на належну ОСОБА_4 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 березня 2019 року забезпечено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди - шляхом накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_4 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією виникнення, переходу, припинення речових прав, скасування державної реєстрації прав на належну ОСОБА_4 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - адвокат Баховський М.М. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і винести нову постанову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у цій справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що усупереч вимог ст.ст. 149-153 ЦПК України заява про забезпечення позову є безпідставною і необґрунтованою та не містить належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду та не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Апелянт наголошує, що судом першої інстанції не враховано відсутність у позивача зареєстрованого місця проживання (перебування) чи місцезнаходження в місті Києві та Київській області та майна, що знаходиться на території України в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені відповідачеві забезпеченням позову.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги відсутність у справі відомостей про те, що ОСОБА_4 не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення та у справі відсутні висновки відповідних експертиз щодо визначення розміру матеріальної шкоди та вартості відновлювального ремонту пошкоджених автомобілів.

Апелянт посилається на відсутність у справі інформації щодо звернення позивачів у встановленому законом порядку до страхової компанії стосовно виплати страхового відшкодування, тому вважає, що право на отримання страхового відшкодування у позивача припинилось з підстав, передбачених ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відзиви на апеляційну скаргу у встановлений строк учасниками судового розгляду не подавались.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач може відчужити належне йому майно, що може унеможливити чи істотно ускладнити виконання рішення суду за рахунок цього майна, у разі задоволення позову.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи суд має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено таке.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 8 січня 2016 року о 14 годині 35 хвилин на 71 км + 550 м на автодорозі Київ-Чернігів- Нові Яриловичі в селі Сираї Козелецького району Чернігівської області за участю автомобіля «ТОЙОТА ЛЕНД КРУЗЕР ПРАДО», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «НІССАН КАШКАЙ», д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , та належного ОСОБА_3 автобуса «МАН», д.р.н. НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_5 . Учасники ДТП зазнали тілесних ушкоджень. Позивачі просили стягнути з ОСОБА_6 :

на користь ОСОБА_1 - 457721,41 грн. майнової та 50000 грн. моральної шкоди;

на користь ОСОБА_2 - 5380,2 грн. майнової та 25000 грн. моральної шкоди;

на користь ОСОБА_3 - 57955,97 грн. майнової та 10000 грн. моральної шкоди.

Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 липня 2018 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто усього 571057,58 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08 січня 2016 року, та судові витрати по справі на користь позивачів - на загальну суму усього 7361,57 грн.

22 березня 2019 року ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області заочне рішення Козелецького районного суду від 03.07.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди - скасовано. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

26 березня 2019 року ухвалою Козелецького районного суду Чернігвської області за заявою представника позивачів адвоката Кутукова С.О. забезпечено позов по справі № 734/3711/16-ц - накладено арешт на належну відповідачеві ОСОБА_4 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено проводити будь-які юридично значимі дії, пов`язані з державною реєстрацією виникнення, переходу, припинення речових прав щодо цього майна.

Як встановлено апеляційним судом, відповідачеві ОСОБА_4 належить 1/4 частка у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , що документально підтверджується наявними у справі документальними доказами, зокрема свідоцтвом про право власності на житло від 15.11.2006 року та даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 160845321 від 25.03.2019 року Ці обставини присутнім в апеляційному суді представником відповідача - адвокатом Баховським М.М. не спростовані і не заперечувались.

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки станом на 01 лютого 2018 року вартість належної відповідачеві 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 становить 251900,00 грн.

Відтак, апеляційний суд відхиляє твердження апелянта про відсутність у відповідача місця проживання та нерухомого майна як такі, що не відповідають дійсним обставинам справи і спростовуються вищенаведеними документальними доказами.

Зважаючи на сукупність обставин справи, колегія суддів вважає, що вимоги заявника щодо вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованими, оскільки між сторонами існує спір про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а, отже, невжиття заходів забезпечення позову у цій конкретній справі може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі ухвалення судового рішення на користь позивачів.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд враховує, що за правилами ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зважаючи на сукупність обставин даної справи, виходячи з предмету спору щодо відшкодування завданої внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди, апеляційний суд приходить до висновку, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є справедливими і співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки в позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_7 457721,41 грн. майнової та 50000 грн. моральної шкоди; ОСОБА_2 - 5380,2 грн. майнової та 25000 грн. моральної шкоди; ОСОБА_3 - 57955,97 грн. майнової та 10000 грн. моральної шкоди, а вартість спірного майна, належного ОСОБА_4 , щодо якого подана заява про забезпечення позову складає 251900 грн. Визначена суб`єктом оціночної діяльності вартість належної ОСОБА_4 1/4 частини спірної квартири у розмірі 251900 грн. відповідачем в апеляційному суді ніякими належними і допустимими документальними доказами не спростована.

Конкретний розмір завданої позивачам внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди буде визначений судом першої інстанції при вирішенні спору по суті. Разом з тим, відповідач не надав апеляційному суду належних і допустимих документальних доказів, які б безсумнівно підтвердили, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачам внаслідок ДТП, є значно меншим, ніж 251900 грн. вартості квартири. Одночасно відповідачем не доведено в апеляційному суді, що, начебто, належна відповідачеві ? частка спірної нерухомості у декілька разів перевищує визначену оцінювачем вартість у 251900 грн. належної ОСОБА_4 1/4 частини житлового приміщення.

Надані 18 липня 2019 р. в судовому засіданні апеляційного суду представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Баховським М.М. ухвала Козелецького районного суду від 03 травня 2019 р., копія заяви позивача про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог разом із копією позовної заяви позивачів, не спростовують висновків оскаржуваної ухвали про забезпечення позову і не є підставою для її скасування (а.с.59-63).

Перевіряючи доводи скарги, апеляційний суд вважає, що внаслідок забезпечення позову житлові права відповідача ОСОБА_4 не порушуються, оскільки не обмежується право володіння та користування спірним житлом і оскаржувана ухвала суду першої інстанції не перешкоджає відповідачеві у доступі до житлового приміщення.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування або порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б були безумовною підставою скасування оскаржуваного судового рішення. Відтак згідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а законна і обґрунтована ухвала Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 березня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: