РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представників відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради, ОСОБА_8 акціонерного товариства «Проскурів» про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно,

встановив:

21.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради, ОСОБА_8 акціонерного товариства «Проскурів» про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач вказала, що в лютому 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса для отримання відомостей з реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1. Оскільки у вказаній квартирі вона зареєстрована з 12.07.1991 року та проживає по теперішній час, та оскільки вказана квартира їй була виділена Районним агропромисловим обєднанням, вона мала намір скористатися належним їй правом та приватизувати квартиру. Згідно витягу з реєстру прав власності, право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано. Однак, її колишній чоловік ОСОБА_3 повідомив їй, що квартира, в якій вона проживає та зареєстрована належить йому особисто і він має намір її продати.

Звернувшись до ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради, на адвокатський запит була надана відповідь з додатком документів, відповідно до яких було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 08.11.2016 року ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради посвідчило, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Квартиру приватизовано згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а свідоцтво видано згідно з розпорядженням №6599 від 08.11.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 комунального майна ХМР прийняло рішення про задоволення прохання ОСОБА_3 щодо приватизації квартири №7 загальною площею 57,4 кв.м., в якій він мешкає, що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.Камянецька, 259/1 та передано вказану квартиру в приватну власність. Вказане розпорядження було прийнято на підставі заяви ОСОБА_3, що була подана керівнику органу приватизації, з додатками відповідно до змісту заяви. До заяви долучили довідку від 04.10.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» про те, що ОСОБА_9, теперішня дружина ОСОБА_3 свій житловий чек використала, довідку №41 від 03.06.2016 року, що видана ДП «Забудовник» про те, що ОСОБА_3 в період з 21.09.1990 року по 12.12.1991 року був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, довідку про склад сімї від 21.10.2016 року, що видана ПАТ «Проскурів» про те, що в квартирі АДРЕСА_2 проживають та мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного фонду України» 2 особи, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_9, ордер на житлове приміщення №0113 від 08.06.2010 року, що виданий ОСОБА_3 із сімєю з 1 чоловіка, на право вселення в житлове приміщення площею 33,6 кв.м., яке складається з 2 кімнат загальною площею 57,4 кв.м., житлова квартира знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Розпорядження про приватизацію та свідоцтво про право власності мають бути визнані недійсними та підлягають скасуванню, враховуючи наступне. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду, яке набрало законної сили 12.05.2014 року у справі №686/1825/14-ц за позовом агрофірми «Проскурів» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про припинення правовідношення, що виникли внаслідок укладення договору судом було встановлено, що відповідно до п.1.2 Статуту агрофірми «Проскурів», затвердженого рішенням загальних зборів членів агрофірми «Проскурів» від 10.07.2004 року, агрофірма «Проскурів» є повним правонаступником колгоспу «Комунар». Відповідно до протоколу №13 від 31.12.1990 року засідання правління колгоспу «Комунар» проведено розподіл квартир в 48 квартирному колгоспному будинку по вул. Фрунзе (в подальшому Камянецька), 259/1, побудованому на кооперативних засадах, зокрема Районному агропромисловому обєднанню виділено дві 2-х кімнатні квартири. Вказаний протокол не містить посилання про виділення квартири відповідачам правлінням колгоспу «Комунар», натомість цим протоколом виділено дві квартири РАПО, де працювала на час прийняття рішення відповідач ОСОБА_1. Тим же рішенням встановлено, що на адресу ОСОБА_3 направлена вимога 14.08.2012 року про втрату ним права користування спірною кватирою, але для продовження проживання запропоновано укладення нового договору найму житла. Враховуючи наведене вважають, що до заяви про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_4 П.П. подав документи, які не відповідають дійсності, зокрема довідку про склад сімї від 21.10.2016 року видану ПАТ «Проскурів», де відсутні відомості про реєстрацію її місця проживання, а відтак участі у приватизації вона не брала як особа, яка має таке право та ордер №0113 від 08.06.2010 року на право вселення у квартиру, який виданий на підставі протоколу №012 засідання правління ВАТ «Проскурів». Вказані обставини щодо подання документів, які не відповідають дійсності доводяться і тим, що вона була зареєстрована у вказаній квартирі з 12.07.1991 року. Дана квартира буда видана їй як працівнику РАПО (працювала головним бухгалтером РАПО), була вселена в квартиру на підставі ордера, виданого профспілковим комітетом колгоспу «Комунар», який вона після вселення та під час реєстрації місця проживання повернула. В ордері на вселення в житлове приміщення була вказана вона одна, оскільки ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою №41 ДП «Забудовник», яку особисто надав в управління комунального майна відповідач. З 12.12.1991 року ОСОБА_3 був зареєстрований за місцем проживання як її чоловік на той час за адресою: вул.Камянецька, 259/1, а вона відповідно як особа, якій був виданий ордер на вселення з 12.07.1991 року. Таким чином, подана довідка ПАТ «Проскурів» до управління комунального майна не відповідає дійсності, оскільки там не вказано її як особу, що мешкає і має право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Також позивач зазначила, що відповідно до п.1.2 Статуту агрофірми «Проскурів», затвердженого рішенням загальних зборів членів агрофірми «Проскурів» від 10.07.2004 року, агрофірма «Проскурів» є повним правонаступником колгоспу «Комунар». Враховуючи норми Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», до розпаювання майна під час реорганізації колгоспу «Комунар» не включали житловий фонд, зокрема будинок, що був побудований колгоспом на кооперативних засадах. Оскільки правонаступником після колгоспу «Комунар» стала агрофірма «Проскурів», то за таких обставин ВАТ «Проскурів» не мав права видавати ордер на поселення в квартиру АДРЕСА_2.

Отже, враховуючи, що вона фактично проживала та була зареєстрована у кв.№7 по вул.Камянецькій 259/1 на час прийняття розпорядження №6599 від 08.11.2016 року ОСОБА_7 комунального майна, є всі підстави вважати таке розпорядження про приватизацію житла є незаконним, а свідоцтво про право власності від 08.11.2016 року, таким, що підлягає скасуванню, оскільки це порушує її право на участь у приватизації майна. Тому позивач просить: визнати недійсним з дати прийняття та скасувати розпорядження ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради №6599 від 08.11.2016 року про приватизацію та передачу у приватну власність ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_5; визнати недійсним з дати прийняття та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_5, видане 08.11.2016 року ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили їх задоволити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог. Відповідач суду пояснив, що приватизація правильна, оскільки квартира виділялась йому 12.07.1991 року. На час приватизації позивач не була зареєстрована та не проживала у квартирі.

Представник відповідача ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, суду пояснила, що для приватизації було надано документи в повному обсязі, і на їх підставі було прийнято рішення про приватизацію.

Представник відповідача ОСОБА_8 акціонерного товариства «Проскурів» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, суду пояснив, що ОСОБА_3 працював в колгоспі "Комунар" з 1990р. по 1997р. на посаді водія. З ним було укладено договір найму квартири і він був квартиронаймачем. Після розірвання шлюбу позивач в даній квартирі не проживала і Михалков приватизував дану квартиру відповідно до вимог чинного законодавства на той час.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 11.06.2014 року в справі №2/686/1117/14 задоволено позов ОСОБА_1 та вселено її у квартиру №7, по вул.Камянецькій, 259/1 в м.Хмельницькому. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою №7, по вул.Камянецькій, 259/1 в м.Хмельницькому, а саме надати їй доступ до квартири та ключі від вхідних дверей.

Вказаним рішенням суду було встановлено, що з 1981 року ОСОБА_3 і Михалкова перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано.

З 8 червня 1990 року до 1 березня 1997 року ОСОБА_3 працював водієм у колгоспі «Комунар», повним правонаступником якого є АФ «Проскурів».

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької районної ради Хмельницької області від 29 грудня 1990 року № 139 затверджено акт державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію 48-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованим магазином по вул.Камянецькій, 259/1 в м.Хмельницькому, забудовником якого виступив колгосп «Комунар».

Згідно рішення правління колгоспу «Комунар» від 31 грудня 1990 року № 13, погодженого рішенням профспілкового комітету колгоспу від 10 січня 1991 року № 1, ОСОБА_3 на сім'ю надано квартиру. 4 червня 1991 року колгосп «Комунар» і ОСОБА_3 уклали договір найму квартири, до якої на правах члена сім'ї наймача вселилася ОСОБА_1 За вказаною адресою зареєстровано місце проживання позивачки, яка іншого житла не має.

У період з 4 грудня 2007 року до 15 квітня 2010 року ОСОБА_1 утримувалася під вартою в Хмельницькому слідчому ізоляторі. Після звільнення позивачки ОСОБА_3 не допускає її до квартири, змінивши замки на вхідних дверях.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 31.05.2017 року в справі № 686/7661/16-ц частково задоволено позов ОСОБА_1 та виселено ОСОБА_9 з квартири №7, по вул.Камянецькій, 259/1, у м.Хмельницькому. Вказаним рішенням, окрім вищевказаних обставин, було встановлено, що у 2010 році ОСОБА_9 вселилася у квартиру з дозволу ОСОБА_3, 20 травня 2010 року вони зареєстрували шлюб, а 28 лютого 2014 року ОСОБА_9 зареєструвала своє місце проживання у квартирі.

12 травня 2014 року АФ «Проскурів» і ОСОБА_9 уклали договір оренди житлового приміщення, за умовами якого АФ «Проскурів» передала останній у користування квартиру строком на 5 років.

У період з березня до вересня 2016 року ОСОБА_1 змінила замки на вхідних дверях квартири та не допускає ОСОБА_3, ОСОБА_9 до неї.

Після того, як ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перестали бути членами сім'ї, остання продовжує проживати в квартирі, отже, вона має такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Докази у справі достовірно вказують на те, що у 2010 році ОСОБА_3 вселив у квартиру свою дружину, ОСОБА_9, без письмової згоди ОСОБА_1, при цьому ОСОБА_9 до 12 лютого 2014 року зберігала за собою право користування житловим будинком по вул. Щорса, 17, в с. Новоставці, Теофіпольського району, Хмельницької області. За таких обставин ОСОБА_9 не набула в установленому законом порядку права користування квартирою. У зв'язку з чим, на думку апеляційного суду, вона підлягає виселенню з квартири.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 в жовтні 2016 року звернувся з заявою до керівника органу приватизації про оформлення передачі в приватну власність квартири, що він займає. Долучивши до вказаної заяви: довідку ПАТ "Проскурів" від 21.10.2016 року про склад сім'ї наймача, згідно якої в квартирі за адресою по вул.Камянецькій, 259/1, №7 мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" ОСОБА_3 та ОСОБА_9; ордер №0113 від 08.06.2010 року; заяву ОСОБА_9; довідку ДП "Забудовник" від червня 2016 року №41; довідку ПАТ "Державний ощадний банк України" від 04.10.2016р.

На підставі вказаних документів ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради було прийнято розпорядження №6599 від 08.11.2016 року, яким прохання наймача ОСОБА_3 щодо приватизації кв.№7, загальною площею 57,4кв.м., в якій він мешкає, що знаходиться за адресою: вул.Камянецька, 259/1 було задоволено та передано вказану квартиру в приватну власність ОСОБА_3.

Згідно з вказаним розпорядженням ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради 08.11.2016 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності, яке посвідчує, що квартира №7 по вул. Камянецька, 259/1 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Вказані обставини підтверджуються: заявою ОСОБА_3 до керівника органу приватизації; довідкою ПАТ "Проскурів" від 21.10.2016 року про склад сім'ї наймача; ордером №0113 від 08.06.2010 року; заявою ОСОБА_9; довідкою ДП "Забудовник" від червня 2016 року №41; довідкою ПАТ "Державний ощадний банк України" від 04.10.2016р.; розпорядженням ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради №6599 від 08.11.2016 року; свідоцтвом про право власності від 08.11.2016 року.

Частинами 1 і 3 ст.47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Частинами 1-3 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Пунктами 17-19 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. № 396, передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2.

Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Довідка про склад сім'ї та займані приміщення (далі - довідка) береться громадянином на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які зареєстровані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

Згідно абз.1 ч.1, ч.2 ст.345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

З паспорту позивачки ОСОБА_1, 18.04.1960р.н., серія НВ №327734, виданого 03.08.2004 року Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області, вбачається, що вона з 12.07.1991 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 11.06.2014 року в справі№2/686/1117/14 задоволено позов ОСОБА_1 та вселено її у квартиру №7, по вул.Кам'янецькій, 259/1 в м.Хмельницькому. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою №7, по вул.Кам'янецькій, 259/1 в м.Хмельницькому, а саме надати їй доступ до квартири та ключі від вхідних дверей.

З наведеного вище також вбачається, що спірна квартира АДРЕСА_6 надавалась на сім'ю ОСОБА_1. ОСОБА_1, на час звернення ОСОБА_3 з заявою до керівника органу приватизації, була зареєстрована у вказаній квартирі. Та як було встановлено рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 31.05.2017 року в справі № 686/7661/16-ц, після того, як ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перестали бути членами сім'ї, остання продовжує проживати в квартирі, а отже, вона має такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Не зважаючи на вказане, відповідач ОСОБА_3 подав до органу приватизації довідку про склад сім'ї, без зазначення в ній позивачки ОСОБА_1, чим порушив її право на приватизацію вказаної квартири.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити та визнати: недійсним з дати прийняття та скасувати розпорядження ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради №6599 від 08.11.2016 року про приватизацію та передачу у приватну власність ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_7; недійсним з дати видачі та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_5, видане 08.11.2016 року ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.2,4,12,81,82,258,259,263-265 ЦПК України, ст.47 Конституції України, ст.ст.15,345 ЦК України, Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. № 396, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати недійсним з дати прийняття та скасувати розпорядження ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради №6599 від 08.11.2016 року про приватизацію та передачу у приватну власність ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_5.

Визнати недійсним з дати видачі та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_5, видане 08.11.2016 року ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради ОСОБА_3.

СтягнутиОСОБА_3 (12.03.1958р.н., 29000, АДРЕСА_8), ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради (, пошт.індекс 29000, м.Хмельницький, вул.Камянецька, 2), ОСОБА_8 акціонерного товариства «Проскурів» (, пошт.індекс: 29000, м.Хмельницький, вул.Камянецька, 257) на користь ОСОБА_1 (18.04.1960р.н., паспорт серії НВ №327734, пошт.індекс: 29000, АДРЕСА_8) 1409,60грн. судового збору, по 469,86грн. з кожного відповідача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (18.04.1960р.н., паспорт серії НВ №327734, пошт.індекс: 29000, АДРЕСА_8).

Відповідачі: ОСОБА_3 (12.03.1958р.н., 29000, АДРЕСА_8), ОСОБА_7 комунального майна Хмельницької міської ради (, пошт.індекс 29000, м.Хмельницький, вул.Камянецька, 2), Публічне акціонерне товариство «Проскурів» (, пошт.індекс: 29000, м.Хмельницький, вул.Камянецька, 257).

Дата складання повного тексту рішення суду 16.04.2019 року.

Суддя: