Справа №461/8481/17
Провадження №6/461/129/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2019 року Галицький районний суд м.Львова у складі головуючого-судді Волоско І.Р., з участю: секретаря судового засідання Скаб В.О., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Львова заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за заявою адвоката Михалевського Ю.Р. в інтересах ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за заявою адвоката Михалевського Ю.Р. в інтересах ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Танасишина Н. Д. надійшла заява про відвід головуючому по справі судді Волоско І.Р. Мотивує заяву тим, що суддя Волоско І.Р. не може брати участь у розгляді даної справи, оскільки саме на підставі винесеної нею ухвали від 08.12.2017 року ОСОБА_2 обмежено у праві виїзду за межі України.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву про відвід, надавши пояснення аналогічні викладеним у її змісті.

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.7ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд, ознайомившись із заявою про відвід, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вважає, що підстави для відводу, передбачені ст. 37 ЦПК України, судом встановлені, з огляду на наступне.

Ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова Волоско І.Р. у справі №461/8481/17 (Провадження №6/461/269/17) від 08.12.2017 року, задоволено подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області Тагієва С.В. Вирішено, тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), без вилучення паспортного документа, до сплати заборгованості згідно постанови Львівської митниці ДФС № 27/57/20900/17 від 21.08.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 6.12.2018 року, вказану вище ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Право сторін на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Відтак, заяву про відвід слід задовольнити.

Керуючись статтями 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі №461/8481/17 (Провадження №6/461/129/19), задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Р. Волоско