АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/629/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 304090000 Корман О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Корман О.В., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості .

Позовна заява мотивована тим, що 13 липня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено договір, відповідно умов якого останній отримав в банку кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір. Позивач свої умови виконав та надав кредит.

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав належним чином, у зв'язку з чим станом на 15 жовтня 2018 року утворилась заборгованість у сумі 14 773 грн. 18 коп., з яких 2 861 грн. 51 коп. - тіло кредиту, 3 620 грн. 01 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом, 7 111 грн. 98 коп. нарахована пеня, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 679 грн. 68 коп. штраф (процентна складова).

Ураховуючи наведене АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути із ОСОБА_5 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 жовтня 2015 року у розмірі 14 773 грн. 18 коп., з яких 2 861 грн. 51 коп. - тіло кредиту, 3 620 грн. 01 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом, 7 111 грн. 98 коп. нарахована пеня, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 679 грн. 68 коп. штраф (процентна складова) та судові витрати.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, як незаконне, постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі постановити нове рішення яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем надані належні та допустимі докази по справі, крім того відповідачем ці докази не спростовані, проте суд не звернув на це уваги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення по наступних підставах.

Відповідно до 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13 липня 2015 року ОСОБА_5 отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку.

Договір був укладений у формі підписання ОСОБА_5 анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно змісту якої останній погодився, що вказана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_6 станом на 15 жовтня 2015 року за розрахунком банку має заборгованість на загальну суму 14 773 грн. 18 коп., з яких 2 861 грн. 51 коп. - тіло кредиту, 3 620 грн. 01 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом, 7 111 грн. 98 коп. нарахована пеня, 500 грн. штраф ( фіксована частина), 679 грн. 68 коп. штраф (процентна складова) .

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди ( ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інші значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Звертаючись до суду із цим позовом АТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження своїх позовних вимог надало суду фотокопію анкети-заяви ОСОБА_5 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13 липня 2015 року, в якій зазначено особисту інформацію відповідача про себе. Інша інформація із наданої фотокопії не читабельна. В анкеті-заяві не зазначені дата затвердження і номер Умов і Правил надання банківських послуг, з якими саме ознайомлювався відповідач.

Крім того, до матеріалів справи надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна». Вказаний документ сторонами не підписаний. В наданому витязі вказано тарифи чотирьох кредитних карток «Універсальна», а саме: 1) «Універсальна , 30 днів пільгового періоду»; 2) «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; 3) «Універсальна Contract»; 4) «Універсальна Gold». Проте не зазначено, яка із цих тарифів були надані відповідачу. Не вказане про це і в позовній заяві.

У наданому суду витягу із Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» вказано, що : 1) з 01 січня 2013 року всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; 2) з 01 вересня 2014 року проводиться зміна тарифного плану «Універсальна Contract» на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold»; 3) із 01 вересня 2014 року змінено проценту ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold/зміну здійснено тільки для витрат здійснених після 01 вересня 2014 року; 4) з 01 квітня 2015 року змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold» : розмір процентної ставки, пені тощо.

Із наданих документів не вбачається на який тарифний план було підписано заяву-анкету та не зазначені передбачені цими Умовами штрафні санкції, нараховані банком та наданий банком розрахунок заборгованості дійсно стосується кредитного договору, який укладав ОСОБА_5 Також розрахунок немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника, тобто відсутні посилання на номер карткового рахунку, дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Також в матеріалах справи відсутні докази, що на момент підписання анкети-заяви 13 липня 2015 року відповідач був ознайомлений саме з Тими тарифами обслуговування кредитних карт та саме тими Умовами та правилами надання банківських послуг ПриватБанку.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16, посилання на внутрішні документи банка (правила, положення і т. д.), які не були підписані позичальником як додаток до договору і які містять умови надання, користування банківським кредитом, не мають юридичного значення та юридичних наслідків. Такі документи не є частиною договору і не можуть бути використані судами про визнання умов кредитного договору, зокрема порядку його повернення, оскільки не можливо ідентифікувати, чи саме з цими умовами та правилами погоджувався позичальник, при отриманні банківської карти.

Частиною 1 статті 81 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачем розрахунок заборгованості не спростований і належні докази неукладення договору ним не подавалися, то вони апеляційним судом розцінюються критично, оскільки відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права приводить до висновку про те, що неподання (відсутність) належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, а не лише у разі наявності заперечень з боку відповідача. Обов'язок по доведенню обставин, які позивач зазначає як підставу своїх вимог покладається виключно на позивача. А відсутність заперечень з боку відповідача не є обов'язковою підставою для задоволення необґрунтованого та безпідставного позову.

Поскільки позивачем не надано суду достовірних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 січня 2019 року залишити без задоволення , а рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: