ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 397/1687/18

провадження № 22-ц/4809/850/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», представники за довіреностями - Гребенюк Олександр Сергійович, Науменко В?ячеслав Вікторович

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2019 року у складі судді Мирошниченка Д.В. у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначав, що ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 31 серпня 2010 року та отримав кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 28 листопада 2018 року виникла заборгованість у розмірі 53383 грн. 03 коп., з яких: 9098 грн. 53 коп. - тіло кредиту, 26043 грн. 61 коп. - відсотки за користування кредитом, 15222 грн. 65 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2518 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача на користь банка заборгованість у розмірі 53383 грн. 03 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2019 року позов задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь банка заборгованість у розмірі 38160 грн. 38 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 9098 грн. 53 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 26043 грн. 61 коп., та штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2518 грн. 24 коп. та судові витрати у розмірі 1259 грн. 65 коп. В іншій частині позовних вимог, в тому числі в стягненні пені, суд відмовив.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що ним кредит був погашений повністю з усіма процентами, після погашення якого він припинив вносити платежі, однак не взяв з банку довідку про погашення кредиту. За період з 25 вересня 2013 року по 26 березня 2018 року ним внесено на рахунок банку 46256 грн.

Апеляційне провадження відкрито 05 квітня 2019 року (а.с.70), ухвалою від 19 квітня 2019 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 07 травня 2019 року (а.с.83).

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

В засідання апеляційного суду позивач та відповвідач, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи під розписку (а.с.84,87,109) та смс-повідомленням (а.с.86,88), не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

За правилами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) у відзиві на неї.

Задовольняючи позов в повному обсязі в частині стягнення процентів суд першої інстанції не встановив належним чином обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Зокрема, матеріали справи не містять відомостей щодо строку дії кредитної картки, суд не перевірив передбачені кредитним договором підстави для збільшення процентної ставки з 01 вересня 2014 року до 32.4%, з 01 квітня 2015 року до 42 % та стягнув нараховані розмір процентів станом на 28 листопада 2018 року, не перевіривши строк дії кредитного договору.

В суді першої інстанції позивач посилався на те, що кінцевим терміном повернення кредиту є строк дії картки, при цьому не зазначив конкретно ні строк повернення кредиту, ні строк дії картки (а.с.2-3).

За таких обставин судом апеляційної інстанції для встановлення фактичних обставин справи були долучені надані банком докази щодо факту отримання та строку дії кредитної картки (а.с.91) та підписану відповідачем довідку про умови кредитування із зазначенням процентної ставки (а.с.101).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.1 ст.631 ЦК України).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

31 серпня 2010 року відповідач подав банку анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та оформлення на його ім'я кредитної картки «Універсальна». Підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодився з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які затверджені 06 березня 2010 року, Тарифами банку, а також те, що подана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та Банокм договір про надання банківських послуг. З довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Унверсальна» відповідач також ознайомлений під підпис (а.с.15,21-34,101).

Факт отримання кредитної картки та користування нею відповідач не заперечує, однак не погоджується з розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.44-45). Витягом з програмного комплексу підтверджується строк дії кредитної картки 07. 2017 року (а.с.91).

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Відповідно до пунктів 3.1.1 та 33.1.3 Правил користування платіжною карткою карта дійсна до останнього календарного дня вказаного в картці місяця і по закінченню строку дії картки банк продовжує строк дії картки шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо від клієнта не надійшла письмова заява про закриття карткового рахунку.

Згідно з пунктом 5.4 правил користування платіжною карткою строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month).

Позивач зазначав, що взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв'язку з чим станом на 28 листопада 2018 року виникла заборгованість в сумі 53383 грн. 03 коп., з яких: 9098 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом, 26043 грн. 61 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 15222 грн. 65 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2518 грн. 24 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком банку (а.с.17-18,19-20).

Аналізуючи наданий позивачем розрахунок, колегія суддів зазначає, що на момент отримання кредиту відповідачем відсотки за користування кредитом нараховувались виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту. З вересня 2014 року позивачем змінено порядок нарахування відсотків за користування кредитом, зокрема до бази розрахунку включено вже нараховані відсотки та санкції за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також процентну ставку визначено на рівні 32,4 %, з 01 квітня 2015 року - 42% .

Виходячи з приписів параграфів 1, 2 глави 71 ЦК України, нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту фактично отриману позичальником. Зокрема, ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Крім того, відповідно до Довідки про умови кредитування, підписаної відповідачем, останній отримав кредит за відсотковою ставкою 3% в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості (а.с.101), право банку збільшувати процентну ставку та умови такого збільшення в цій довідці не передбачено.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Правовий висновок щодо порядку та умов збільшення процентної ставки викладено Верховним Судом України в постанові від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374 цс 17.

Не можна погодитися з розрахунком банку та рішенням суду, що проценти підлягають стягненню станом на 28 листопада 2018 року, оскільки строк дії кредитної картки закінчився 31 липня 2017 року (а.с.91) .

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18.

За таких обставин колегія суддів, виходячи з Довідки про умови кредитування та відсутності письмової згоди відповідача на збільшення процентної ставки, приходить до висновку, що наведений в розрахунку банку розмір заборгованості за процентами в сумі 29156 грн. 90 коп. є неправильним, проценти необхідно нараховувати виключно на тіло кредиту за процентною ставкою 30% на рік і тільки в межах строку дії кредитної картки, тобто по 31 липня 2017 року що становить 2729 грн.55 коп. та підтверджується розрахунком, який наведено банком в письмових поясненнях: 9098.53:100х30= 2729 грн.55 коп. (а.с.89).

Доводи апеляційної скарги про відсутність заборгованості за кредитним договором є безпідставними та не підтвердженими належними доказами.

Дійсно, станом на 10 квітня 2016 року вся заборгованість за кредитним договором була відповідачем погашена повністю (а.с.19), але після цього відповідач знову продовжував користуватися кредитною карткою і за період з 2 травня 2016 року ним використано шляхом зняття готівки, розрахунку карткою за придбаний товар, продукти 32840 грн. 22 коп., при цьому на повернення кредитних коштів за цей період ним було сплачено 20927 грн.18 коп., що підтверджується розрахунком (а.с.19-20) та випискою з особового рахунку (а.с.95-97).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов'язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів про повну відсутність заборгованості за кредитним договором, а відповідно до наданих позивачем доказів, які колегія суддів оцінює за правилами ст. 89 ЦПК України, підтверджується наявність заборгованості за тілом кредиту 9098 грн. 53 коп. та за процентами 2729 грн.55 коп., при цьому процентна складова 5 % від суми заборгованості за кредитом та відсотками становить 591 грн.40 коп.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача кредиту в сумі 12919 грн.48 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 9098 грн. 53 коп. , заборгованості за процентами за користування кредитом - 2729 грн.55 коп., штрафу фіксована частина 500 грн. , штрафу процентна складова 591 грн.40 коп.

За правилами ст.141 ЦПК України в зв'язку із скасуванням рішення суду та частковим задоволенням апеляційної скарги та позову апеляційний суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до задоволених позовних вимог 422 грн.88 коп. ( 24 % від ціни позову 53383.03, задоволено на суму 12919.48), банк повинен відшкодувати відповідачу судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 898 грн.62 коп. (апеляційна скарга задоволена на 34 %).

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2019 року в частині задоволення позову та судового збору.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором від 31 серпня 2010 року станом на 28 листопада 2018 року в сумі 12919 грн.48 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 9098 грн. 53 коп. , заборгованості за процентами за користування кредитом 2729 грн.55 коп., штрафу фіксована частина 500 грн., штрафу процентна складова 591 грн.40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 422 грн.88 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 898 грн.62 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 07 травня 2019 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

В. В. Черненко