АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року
м. Чернівці
справа № 725/6543/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Вовкун Н.Ю.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 травня 2019 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Стоцька Л.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.
Просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок поділу спільного майна подружжя кошти в сумі 82 680 гривень.
Посилалася на те, що за час шлюбу між сторонами ОСОБА_2 отримав дохід в сумі 165 360 гривень. Вказана сума коштів є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між ними порівну.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 травня 2019 року позов задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя дохід, одержаний ОСОБА_2 за час шлюбу у 2016 році в сумі 165 360 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 82 680 гривень.

Суд виходив з того, що відповідачем за час шлюбу з позивачкою була набуто грошові кошти в сумі 165 360 гривень, що є спільною сумісною власністю подружжя та вказане майно підлягає поділу між ними.

Правова природа одноразової грошової допомоги є відмінною від премій, нагород, стартових виплат та належить до інших видів доходів, визначених статтею 61 СК України.

Судом враховано, що ОСОБА_2 приховав від ОСОБА_1 одержання ним доходу в сумі 165 360 гривень та використав його на свій розсуд не в інтересах сім`ї.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначав, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що отримані кошти відповідачем є спільним майном подружжя.
Вважав, отримані кошти в сумі 165 360 гривень тільки своєю власністю, якою він мав право розпоряджатися на свій розсуд.

Вказував, що частину коштів в сумі 35 000 гривень витратив на ремонт квартири, яка є спільною власністю подружжя, 100 000 гривень витратив на допомогу товаришу, перерахувавши їх грошовим переказом, а решту коштів на своє лікування.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу.
Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 травня 2019 року без змін.

Посилалася на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а аргументи апеляційної скарги є безпідставними.

Вважала, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що кошти отримані відповідачем, як одноразова допомога, в сумі 165 360 гривень є спільною сумісною власністю подружжя.

Вказувала на те, що посилання відповідача на ту обставину, що частину отриманих коштів він витрати на ремонт спільної квартири сторін не підтверджено належними та допустимими доказами.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
14 травня 1964 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено та зареєстровано шлюб, що підтверджується копіями паспортів учасників справи (а.с.3,5).
Заочним рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 29 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.7).
Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 5 серпня 2016 року, №60, комісія призначила одноразову грошову допомогу підполковнику в запасі ОСОБА_2 , звільненому 2 червня 1985 року, який є інвалідом першої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності у сумі 165 360 гривень (а.с.8).
6 жовтня 2016 року на картковий рахунок ОСОБА_2 . Департаментом фінансів Міністерства оброни України були перераховані кошти в сумі 165 360 гривень, які є одноразовою грошовою допомогою, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 лютого 2019 року №254/соц (а.с.37).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Так, частиною 3 статі 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно частини 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року, № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно підпункту 2 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року, № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем за час шлюбу з позивачкою була набуто грошові кошти в сумі 165 360 гривень, що є спільною сумісною власністю подружжя та вказане майно підлягає поділу між ними порівну.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що кошти отримані, як одноразова дорога в сумі 165 360 гривень є особистою власністю ОСОБА_2 .

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року в справі № 6-843цс17, конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Апеляційний суд вважає, що відповідачем, як особою, яка спростовує поширення правового режиму спільного сумісного майна на отриману ним одноразову грошову допомогу не доведено, що вказане майно не є спільною сумісною власністю подружжя.

Аналіз положень статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, ст. ст. 57, 61 СК України дає підстави зробити висновок про те, що правова природа коштів, які отримав відповідач, як одноразову грошову допомогу, визначає їх як об`єкт права спільної сумісної власності.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 14 березня 2018 року у справі №509/3200/13-ц.
Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що частину отриманих коштів в сумі 35 000 гривень відповідачем було витрачено на ремонт спільною з позивачкою квартири, тобто в інтересах сім`ї.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того факту, що частину отриманих коштів в сумі 35 000 гривень відповідач витратив на ремонт квартири.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Дата складання повної постанови 18 липня 2019 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна