Ухвала

26 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 759/12420/15-ц

провадження № 61-6970ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лиюрова Лілія Олександрівна, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Верховного Суду, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Частиною третьою статті 390 ЦПК Українипередбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з інших поважних причин.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявникомне порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження та не додано до неї жодних доказів, які б підтвердили поважність причин його пропуску.

У відповідності до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявникові необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення та надати належні докази на підтвердження поважності причин його пропуску, оскільки безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, зазначена касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскількиподана зпорушенням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

З тексту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 листопада 2017 року та постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у даній справі, однак у резолютивній частині касаційної скарги просить скасувати лише постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року і не ставить питання про скасування чи зміну рішення суду першої інстанції.

Таким чином, заявникові слід уточнити вимоги до суду касаційної інстанції, зазначивши, які судові рішення нею оскаржуються.

Разом з тим, в силу вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України ОСОБА_1 необхідно надати до суду оригінал документа про сплату судового збору, а не його копію.

До того ж касаційну скаргу заявником адресовано до Касаційного цивільного суду, однак відповідно до вимог статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За таких обставин касаційну скаргу необхідно залишити без руху і надати заявникові строк для виправлення вищезазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392-394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення цього строку будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов