КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 761/37285/18

провадження № 22-ц/824/5899/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Пікуль А.А.,
за участю секретаря судового засідання учасники справи: представник позивача представники відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ., Бідний Є.М. ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року /суддя Савицький О.А./

у справі за позовом ОСОБА_5 до представництва «Іточу Корпорейшн» в Україні, третя особа: генеральний менеджер представництва «Іточу Корпорейшн» в Україні Кокі Хіно про поновлення на роботі, стягнення середнього заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з вимогами про визнання незаконним звільнення її з посади спеціаліста торгового департаменту на підставі наказу № від 30.08.2018 року, поновлення на посаді спеціаліста торгового департаменту представництва «Іточу Корпорейшн» в Україні, стягнення з представництва «Іточу Корпорейшн» в Україні середній заробіток за час вимушеного прогулу і моральної шкоди в розмірі 148 800,00 грн. та вирішення питання щодо судового збору. /т. 1 а.с. 17/

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28.01.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. /т. 2 а.с. 48-52/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28.01.2019 року, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що вона не надавала письмової заяви щодо небажання продовжувати трудові відносини з відповідачем у зв`язку із зміною істотних умов праці. Зазначає, що роботодавець не вчинив дій щодо відсторонення її від виконання трудових обов`язків після 01.08.2018 року - дати запровадження змін істотних умов праці, коли мала бути підписана додаткова угода до трудового договору, вона продовжувала працювати. Вказує, що судом не з`ясовано чи на підприємстві відбулось скорочення чисельності або штату працівників чи відбулись зміни істотних умов праці.

Представник представництва «Іточу Корпорейшн» в Україні - Бідний Є.М. звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, представників відповідача, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до додатку № 5 від 12.12.2014 року, до договору про трудові відносини від 01.02.2011 року, починаючи з 01.12.2014 року ОСОБА_5 було переведено на посаду «спеціаліст» в адміністративний відділ. /т. 1 а.с. 29/

Заявою від 19.03.2018 року ОСОБА_5 просила перевести її з посади помічника генерального менеджера на посаду спеціаліста торгового департаменту з 12.12.2014 року. /т. 1 а.с. 30/

Відповідно до додатку № 7 від 19.03.2014 року, до договору про трудові відносини від 01.02.2011 року, починаючи з 12.12.2014 внесено зміни в п. 1 «Предмет Договору», а саме, п. 1.1 переведено ОСОБА_5 на посаду «спеціаліст» Харчового та Текстильного відділу. /т. 1 а.с. 31/

Наказом представництва «Іточу Корпорейшн» в Україні від 18.05.2018 року за №051718-1 було прийнято рішення про зміну внутрішньої організаційної структури з 01.08.2018 року, зокрема: виключення з організаційної структури відповідача департаментів та відділів (Торговий департамент, Відділ департаменту промислового обладнання та проектів, Відділ товарів загального призначення, Відділ хімічного департаменту, Відділ харчового та текстильного департаменту; підпорядкування позивачки, яка займає посаду спеціаліста торгового департаменту, безпосередньо Генеральному менеджеру представництва; зміну назви посади «спеціаліст торгового відділу», яку займає позивачка, на «спеціаліст». /т. 1 а.с. 135-136/

Також встановлено, що позивач була ознайомлена під особистий підпис з наказом від 18.05.2018 року та з повідомленням від 18.05.2018 року, яке містить опис змін істотних умов праці, які передбачені наказом, та спосіб надання згоди працівника на продовження роботи шляхом підписання додаткового договору (що відображає зміну назву посади позивачки) до трудового договору. /т. 1 а.с. 74, 136/

Відповідно до акту від 28.08.2018 року, ОСОБА_5 було запропоновано підписати додатковий договір до її трудового договору від 01.02.2011 року щодо зміни назви її посади та підпорядкування генеральному менеджеру відповідно до наказу № №051718-1 від 18.05.2018 року, з яким вона була ознайомлена того ж дня. Від підписання додаткового договору та продовження роботи у представництві «Іточу Корпорейшн» в Україні позивач відмовилась. /т. 1 а.с. 137/

Згідно з Наказом Генерального менеджера № від 30.08.2018 року ОСОБА_5 було звільнено з посади спеціаліста торгового департаменту Представництва «Іточу Корпорейшн» в Україні на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. /т. 1 а.с. 19/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, вірно керувався нормами ч. 3-4 ст. 32 КЗпП України, відповідно до яких у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу; п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, який вказує, що підставою припинення трудового договору є, зокрема, відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці; ст. 237-1 КЗпП України, згідно якої, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Встановивши, що позивач відмовилась від продовження трудових відносин з відповідачем, шляхом відмови від підписання додаткового договору, в якому зазначено зміни умов договору, а саме змінено назву посади, яку вона займала з «спеціаліст торгового департаменту» на «спеціаліст» з 01.08.2018 року та підпорядкування безпосередньо Генеральному директору представництва «Іточу Корпорейшн» в Україні /т. 1 а.с. 135-136/, її звільнення з займаної посади на підставі п.6 ст.36 КЗпП України відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, доказів порушення трудових прав позивача при звільненні з боку відповідача не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не з`ясовано чи на підприємстві відбулось скорочення чисельності або штату працівників чи відбулись зміни істотних умов праці, колегією суддів не приймаються до уваги на підставі наступного.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 32 КЗпП Ураїни, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36цього Кодексу.

Відповідно до договору від 01.02.2011 року між позивачкою та відповідачем, ОСОБА_5 була призначена на посаду помічника Генерального менеджера з 01.02.2011 року на не визначений строк. /т. 1 а.с. 20-25/

Вказане підтверджується записом у трудовій книжці позивача. /т. 1 а.с. 27/

Наказом від 12.12.2014 року її було переведено на посаду спеціаліста торгового департаменту.

Вказані зміни позивач не оскаржувала.

Відповідно до наказу представництва «Іточу Корпорейшн» в Україні від 18.05.2018 року №051718-1 було прийнято рішення про зміну внутрішньої організаційної структури з 01.08.2018 року, зокрема: виключення з організаційної структури відповідача департаментів та відділів (Торговий департамент, Відділ департаменту промислового обладнання та проектів, Відділ товарів загального призначення, Відділ хімічного департаменту, Відділ харчового та текстильного департаменту; підпорядкування ОСОБА_5 , яка займає посаду спеціаліста торгового департаменту, безпосередньо Генеральному менеджеру представництва; зміну назви посади «спеціаліст торгового відділу», яку займає позивачка, на «спеціаліст».

Як вбачається з матеріалів справи, представництвом було дотримано двохмісячний строк для повідомлення належним чином ОСОБА_5 про відповідні зміни істотних умов праці, оскільки зміни вступали в силу з 01.08.2018 року.

З вказаним наказом позивач ознайомилась 18.05.2018 року, про що свідчить її підпис. /т. 1 а.с. 136/

Отже, враховуючи вищевикладене та долучені до матеріалів справи докази, судом першої інстанції вірно встановлено, що у представництві «Іточу Корпорейшн» в Україні відбулись саме зміни істотних умов праці, а саме зміну внутрішньої організаційної структури та найменування посади.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що вона не надавала письмової заяви щодо небажання продовжувати трудові відносини з відповідачем у зв`язку із зміною істотних умов праці, колегією суддів не приймаються до уваги на підставі наступного.

В матеріалах справи міститься повідомлення про зміну істотних умов праці з 01.08.2018 року, про що було попереджено ОСОБА_5

Дана обставина підтверджується проставленою датою 18.05.2018 року та підписом позивача власноручно. /т. 1 а.с. 74/

За змістом вказаного повідомлення ОСОБА_5 повинна була надати письмове підтвердження своєї згоди продовжувати роботу відповідно до нових умов праці шляхом подання оригіналу підписаного додаткового договору до трудового договору у строк до 01.08.2018 року.

Разом з тим, неподання письмового підтвердження своєї згоди або відмова від продовження роботи відповідно до нових умов праці буде тлумачитися як відмова від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці та призведе до припинення трудових відносин 01.08.2018 року на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надала письмове підтвердження своєї згоди продовжувати роботу відповідно до нових умов праці та не подала оригіналу підписаного додаткового договору до трудового договору у строк до 01.08.2018 року.

Внаслідок зазначених обставин, з 01.08.2018 року у відповідача виникло право на звільнення ОСОБА_5 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, яке він реалізував 30.08.2018 року.

Отже, бездіяльність позивача, яка полягала у ненаданні письмової згоди або відмови від продовження роботи відповідно до нових умов праці призвела до її правомірного звільнення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року- залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: