19.07.2019 Єдиний унікальний номер 211/5452/18
єдиний унікальний номер № 211/5452/18
провадження № 2/205/960/19
19 липня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, виконавчий комітет Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про надання дозволу на укладення договорів, -
12.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.11.2018 року цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року відкрито провадження у справі.
Уточнивши позовні вимоги в редакції від 13.03.2019 року, позивач посилалась на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу в 2016 році позивачем та її сином була набута у власність в рівних частках квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва № 870 про право власності на житло від 11.01.2016 року. Також у 2017 році позивачем була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2017 року. З 2017 року позивач разом з сином проживають у м. Дніпрі, а утримання нерухомості у м. Кривий Ріг вимагає значних коштів та є обтяжливим для сімейного бюджету, тому позивач вирішила продати квартиру в м . Кривому Розі . Рішенням Саксаганської районної у місті ради від 20.12.2017 року надано згоду на відчуження належної ОСОБА_2 Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та дарування ОСОБА_2 у власність його матір`ю Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки загальна площа квартири у м . Кривий Ріг складає 29,6 кв.м., а площа квартири у м. Дніпрі - 65,8 кв.м., то відчуження нерухомого майна у м . Кривий Ріг та придбання нерухомого майна у м. Дніпрі не призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини або порушення її охоронюваних законом інтересів. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати нотаріальну згоду на відчуження належної сину частки квартири в м. Кривий Ріг , проте відповіді не отримала.
Позивач просила суд надати їй дозвіл на укладення нею як законним представником від імені ОСОБА_2 договору дарування на ім`я ОСОБА_2 Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 без згоди батька ОСОБА_3 ; надати їй дозвіл на укладення нею як законним представником від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу належної ОСОБА_2 Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_3 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1409,60 грн.
Позивач ОСОБА_1 письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі та постановити рішення на розсуд суду.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - виконавчого комітету Новокодацької районної у місті Дніпрі ради письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 17.11.2012 року по 14.04.2015 року (а.с. 6, 7).
Від сумісного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
В 2016 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у власність в рівних частках, по Ѕ частці, квартиру загальною площею 29,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва № 870 про право власності на житло від 11.01.2016 року (а.с. 9).
З 2017 року позивач разом з сином ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15), а утримання нерухомості у м. Кривий Ріг вимагає значних коштів та є обтяжливим для сімейного бюджету, тому позивач вирішила продати квартиру в м . Кривому Розі .
Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 20.12.2017 року № 511 надано згоду на відчуження належної ОСОБА_2 Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та дарування ОСОБА_2 у власність Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Згідно з абзацом другим частини другої статті 32 ЦК України на вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати нотаріальну згоду на відчуження належної їх сину ОСОБА_2 частки квартири в м. Кривий Ріг , проте відповіді не отримала.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

На підставі ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1-4, 6, 7 ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. При вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. Другий з батьків має право звернутися до суду з вимогою про визнання правочину недійсним як укладеного без його згоди, якщо цей правочин виходить за межі дрібного побутового. На вчинення одним із батьків правочинів щодо транспортних засобів та нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків. Якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, правочини, зазначені в абзаці другому цієї частини, можуть бути вчинені без його згоди. Батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Спори, які виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачу та її спільному з відповідачем сину по Ѕ частці кожному, має загальну площу 29,6 кв.м., а квартира за адресою: АДРЕСА_2 , Ѕ частку якої позивач має намір подарувати сину ОСОБА_2 має загальну площу 65,8 кв.м., забезпечена усіма зручностями (а.с. 27), то суд приходить до висновку, що надання позивачу дозволу на укладення нею як законним представником від імені ОСОБА_2 договору дарування на ім`я ОСОБА_2 Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 без згоди батька ОСОБА_3 та надання позивачу дозволу на укладення нею як законним представником від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу належної ОСОБА_2 Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_3 , не спричинить зменшення чи порушення прав та інтересів дитини, а навпаки - сприятиме істотному покращенню житлових умов дитини, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 17-18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 32 ЦК України, ст. ст. 154, 177 СК України, ст. ст. 4, 12-13, 82, 141, 247, 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 32), виконавчий комітет Новокодацької районної у місті Дніпрі ради (, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. С. Нігояна, 77), про надання дозволу на укладення договорів, - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозвіл на укладення нею як законним представником від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору дарування на ім`я ОСОБА_2 Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 без згоди батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозвіл на укладення нею як законним представником від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , договору купівлі-продажу належної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять гривень 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 24 липня 2019 року.

Суддя Н.В. Басова