ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 645/3048/18

Провадження № 22-ц/818/2969/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Сащенко І.С., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 березня 2019 року в складі судді Мартинової О.М.,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстровану шлюбу, який 21.11.2013 року був розірваний. Від шлюбу сторону мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вона власними силами намагається забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Відповідач, який проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо її утримання, оскільки матеріально дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дитини.

Вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дитину, постійно витрачає кошти на навчання дитини, купівлю підручників, харчування, одяг, проїзд та інше, тому її коштів не вистачає для забезпечення належного рівня життя дитини. Також вказує на те, що згідно з витягу № 539 від 02.04.2018 року, виданого Харківським Національним Технічним Університетом Сільського Господарства ім. П. Василенка, ОСОБА_4 в 2017 року поступила на 1-й рік навчання РВО «Магістр» до зазначеного Університету. Зазначала, що, 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 930 грн., при цьому відповідач сплачує відповідно до постанови Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 600 грн., що не відповідає мінімальному розміру аліментів на дитину.

При цьому також зазначила, що відповідач батько дитини, є здоровим та працездатним, та в змозі сплачувати аліменти в достатньому розмірі, повнолітній доньки, яка продовжує навчання до досягненні нею 23 років.

Згідно довідки з МВС відповідач є власником транспортного засобу «ИЖ» модель 412ИЄ, 1985 року випуску. Крім того відповідач має у своїй власності Ѕ гаражного боксу № 2-191 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з вищезазначеним просила збільшити розмір аліментів з відповідача ОСОБА_2 , який було встановлено постановою Апеляційного суду Харківської області від 14.03.2018 року на її користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки з усіх видів (доходів) на дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до закінчення навчання ОСОБА_4

В наданому до суду відзиві на позов відповідач, зазначає що починаючи з грудня 2013 року добровільно сплачував аліменти до досягнення повноліття доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилася друга донька ОСОБА_5 . Весь період вагітності, мати його дитини провела в медичних закладах. Незважаючи на постійні вимагання позивача, щодо грошей на навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , він був змушений взяти кредит в двох банкових установах: «Укргазбанк», «ПриватБанк». В грудні 2017 року Київський районний суд м. Харкова прийняв рішення щодо задоволення позивних вимог позивача про стягнення аліментів в розмірі 1000,00 грн. на утримання повнолітньої доньки, щомісячно. Не погодившись з вказаним рішенням суду був вимушений звернутися до Апеляційного суду Харківській області про зменшення розміру аліментів з 1000,00 грн. до 600 грн. Дані вимоги були задоволені постановою Апеляційного суду Харківської області від 14.03.2018 року. На даний час він виконує рішення суду в повному обсязі, хоча досі має кредитну заборгованість в «Укргазбанку», а також борги за послуги теплопостачання за 2018 рік, борги по членським внескам у гаражному кооперативі. В зв`язку з цим просив у задоволені позивних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки не в змозі надавати матеріальну допомогу дитині в більшому розмірі.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, однак представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Присутній в судовому засіданні відповідач, заперечував проти задоволення позивних вимог у повному обсязі, та підтримав обставині, що викладені у запереченнях.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 звернулась на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не дотримано вищевказаних вимог законодавства, неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, складено висновки, які не відповідають матеріалам справи.

22 травня 2019 року до суду апеляційної інстанції від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін., оскільки рішення суду є законним, а апеляційна скарга - необгрунтованою.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведена наявність передбачених законом підстав для збільшення розміру аліментів та можливість надання відповідачем утримання на повнолітню доньку у розмірі, в якому просить позивачка.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07 травня 1996 року, сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017 року, позивні вимоги ОСОБА_1 задоволені та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку, починаючи з 05.12.2016 року.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017 року змінено. Зменшено розмір стягнення ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 600 грн. щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку, починаючи з 05.12.2016 року.

Відповідно до студентського квітка Харківського національного технічного університету ім. П. Василенка, серія НОМЕР_2 № НОМЕР_3 виданого 1 вересня 2017 року та дійсним до 31 грудня 2018 року, ОСОБА_4 навчається на факультеті Навчально-науковий інститут енергетики та комп`ютерних технологій за денною формою навчання.

Відповідно до довідки № 880 від 28.01.2019 року Харківського національного технічного університету ім. П. Василенка, ОСОБА_4 , дійсно є студентом 2 курсу денної форми навчання ННІ енергетики та комп`ютерних технологій. Дата вступу до університету 01.09.2017 року. Дата закінчення університету 30.06.2019 року.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

До відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже предметом доказування у даній справі є наявність передбачених статтею 192 СК України обставин для збільшення розміру аліментів, з урахуванням наявності у сукупності юридичних фактів, встановлених ст. 199 СК України, зокрема, можливості платника аліментів надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини у більшому розмірі.

Посилання позивача на те, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання повнолітньої доньки, оскільки прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1860 грн., 50% від прожиткового мінімуму становить 930 грн., та аж ніяк не 600 грн.. а також посилання на те, що позивачем були надані доказі покращення матеріального становища відповідача, а саме - довідка з МВС відповідач є власником транспортного засобу «ИЖ» модель 412ИЄ, 1985 року випуску та має у своїй власності Ѕ гаражного боксу № НОМЕР_4 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ., обґрунтовано не прийнято судом першої інстанції та не приймається колегією суддів.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Саме такої позиції дотримувався Верховний Суд України у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснював, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Отже, зміна розміру аліментів можлива у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 192 СК України.

Однак, таких доказів не надано позивачем ні суду першої інстанції, на апеляційній інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає не доведеними доводи апеляційної скарги щодо існування передбачених ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів в зв`язку зі зміною майнового стану відповідача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Крім того, із позовної заяви вбачається, що позивачкою підставою для змінирозміру аліментів зазначено те, що 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 930 грн., при цьому відповідач сплачує відповідно до постанови Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 600 грн., що не відповідає мінімальному розміру аліментів на дитину.

Однак, такі доводи позивачки не можуть буди прийняті судом, оскільки така підстава стосується розміру аліментів на неповнолітню дитину. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2017 року змінено і зменшено розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 600 грн. щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку, починаючи з 05.12.2016 року.

Отже, аліменти стягнуті на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст..ст. 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 липня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - І.С. Сащенко

О.Ю. Тичкова