ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/530/18 Номер провадження 22-ц/814/1974/19Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника відповідача - адвоката Близнюка Ігоря Володимировича

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 квітня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької районної ради Полтавської області, про зміну способу стягнення аліментів.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31.01.2013 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дітей, тобто до досягнення ними віку вісімнадцяти років.

Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на двох дітей є дуже не значною та її не вистачає на задоволення їх потреб. При цьому, вказує, що на даний час відповідач має постійну роботу, хоча офіційно не працевлаштований та аліменти, встановлені в твердій грошовій сумі, сплачує добровільно через відділ ДВС.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Кременчуцького районного суду від 31.01.2013 року та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької районної ради Полтавської області, про заміну способу стягнення аліментів, задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2013 року по справі №1614/3152/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу).

Визначено стягувати в подальшому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати набранням цим рішенням законної сили і до досягнення відповідною дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

Вказане рішення оскаржив відповідач, представник якого у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування місцевим судом обставин справи та дослідження доказів, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, місцевим судом безпідставно не взято до уваги, що відповідач у липні 2017 року отримав ушкодження колінного суглобу, що погіршило стан здоров`я ОСОБА_2 та, як наслідок, отримав обмеження у фізичних навантаженнях, що значною мірою вплинуло на можливість працевлаштування.

Вважає, що, в порушення вимог ст.ст.182-184, 192 СК України, суд першої інстанції не дослідив матеріального стану отримувача аліментів. При цьому, вказує, що положення ч.2 ст.182 СК України набули чинності у серпні 2018 року, тобто після звернення позивача з даним позовом до суду, відтак, до застосування не підлягають.

Також, вказує, що відповідач має на утриманні доньку від другого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що не було враховано судом при постановленні оскаржуваного рішення.

Зауважує, що, вирішуючи питання про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів, судом не з`ясовано чи надає відповідну допомогу дітям позивач.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21.06.2019 року відкрито провадження по даній справі та ухвалою колегії суддів від 26.06.2019 року справу призначено до розгляду на 13:20 год. 08 липня 2019 року, зал судового засідання № 3.

Згідно ч.ч.2,4 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

08.07.2019 року адвокат Близнюк І.В. надіслав до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в інших судових засіданнях та надав роздруківки з сайту Судової влади.

Зважаючи на те, що справу було призначено до слухання уперше вказане клопотання представника відповідача було задоволено, та розгляд даної справи було відкладено слуханням на 11 год. 00 хв. 22.07.2019 року.

В подальшому, 15.07.2019 року адвокат Близнюк І.В. надіслав до апеляційного суду клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції проведення якої прохав доручити Кременчуцькому районному суду Полтавської області.

Ухвалою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 15.07.2019 року доручено Кременчуцькому районному суду Полтавської області (39600, Полтавська область м. Кременчук, вул. Майора Борищака, 31) забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції в приміщенні цього ж суду та участь у ній відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Близнюка Ігоря Володимировича, яке відбудеться 22 липня 2019 року о 11 годині 00 хвилин, в приміщенні Полтавського апеляційного суду, зал судових засідань №3.

Проте, 22.07.2019 року адвокат Близнюк І.В. повторно надіслав до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в інших судових засіданнях та надав роздруківки з сайту Судової влади.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За нормою ч.1 ст.371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на обізнаність заявника про час та дату слухання справи, повторність заяви про перенесення слухання справи, повторне призначення судового засідання в режимі відеоконференції, за клопотання мадвоката відповідача, для досягнення максимальної зручності учасникам процесу з`явитися на слухання справи, колегія суддів вважає, що відповідач та його представник не з`явились у судове засідання без поважних причин, та в їх діях вбачається зловживання процесуальними правами. Окрім того, як убачається з матеріалів справи, представник відповідача неодноразово заявляв аналогічні клопотання і під час розгляду справи у районному суді, що призвело до невиправданого затягування розгляду справи.

Відтак, враховуючи, що апелянт завчасно належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення порушення встановлених цивільно-процесуальним законодавством України строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції підстав для задоволення клопотання та повторного відкладення розгляду справи колегія суддів не вбачає та вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та його представника.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, рішенням Кременчуцького районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, розірвано шлюб між ОСОБА_2 , 1982 р.н. та ОСОБА_1 , 1985 р.н., зареєстрований 09.09.2006 року в Кам`янопотоківській сільській раді Кременчуцького району, актовий запис №18.

Неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з відповідачем ОСОБА_1 (т.1, а.с.33).

Відповідно до актового запису №618 в Книзі реєстрації шлюбів ЦВ ДРАЦС Кременчуцького МУЮ в Полтавській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились 22.08.2012 року, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_3 » (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , т.1, а.с.34).

Згідно актового запису №11557, складеного Автозаводським ВДРАЦС Кременчуцького МУЮ в Полтавській області, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками записані - ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_3 (мати) (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 09.10.2012 року, т.1, а.с.36).

Також, рішенням Кременчуцького районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 січня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дітей, тобто до досягнення ними віку вісімнадцяти років (т.1, а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд виходив із законодавчо визначеного обов`язку батьків, зокрема, і матеріально забезпечувати своїх дітей на належному рівні, при цьому, вказував, що розмір аліментів визначений до стягнення за рішенням Кременчуцького районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 січня 2013 року є явно не достатнім для задоволення потреб дітей, відтак, оскільки відповідач має можливість надавати допомогу у збільшеному розмірі, то наявні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1

Такі висновки місцевого суду в повній мірі відповідають матеріалам справи та встановленим по справі обставинам.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.182 СК України (в редакції, чинній на час подачі позову) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції, чинній на час подачі позову) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України (в редакції, чинні на час подачі позову) визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3, відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Так, частиною 3 статті 181 СК України (в редакції, чинній на час подачі позову) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що, відповідно до довідки від 22.05.2018 року, ОСОБА_2 в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітній не перебуває (т.1, а.с.61).

Відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні.

При цьому, аналізуючи зміст рішення Кременчуцького районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 січня 2013 року, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що визначений до стягнення розмір аліментів в сумі 750,00 грн. на двох дітей, є абсолютно недостатнім для задоволення потреб неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в матеріальному, духовному, фізичному та ін. аспектах.

При цьому, відповідачем, за законодавчо визначеного обов`язку батьків матеріально забезпечувати своїх дітей, не доведено на підставі належних та допустимих доказів, неспроможності сплати аліментів у визначеному судом розмірі 1/3 частки доходу (заробітку) ОСОБА_2 .

Також, апеляційний суд, оцінюючи факт того, що рішення про зменшення розміру аліментів було постановлено судом 31.01.2013 року (минуло більше шести років), відтак, про покращення матеріального стану відповідача свідчить і те, що він не здійснює повне утримання дружини, у зв`язку з досягненням їх донькою - ОСОБА_6 трирічного віку та можливістю ОСОБА_3 працювати. Окрім того, як визначено законом, після досягнення донькою - ОСОБА_6 трирічного віку, сума коштів, необхідна для її утримання, також зменшилась.

З урахуванням наведеного, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що сума аліментів у 750,00 грн., визначена до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей є явно незначною та не може задовольнити потреб дітей, відтак, наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2013 року та стягнення в подальшому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати набранням цим рішенням законної сили і до досягнення відповідною дитиною повноліття.

При цьому, колегія суддів вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та правомірним очікуванням позивача на отримання аліментів, та буде достатнім для забезпечення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач у липні 2017 року отримав ушкодження колінного суглобу, що погіршило стан здоров`я ОСОБА_2 та, як наслідок, отримав обмеження у фізичних навантаженнях, що значною мірою вплинуло на можливість працевлаштування, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказане ушкодження ОСОБА_2 отримано майже два роки тому, при цьому, обмеження у фізичних навантаженнях, апеляційний суд не може розцінювати як неможливість відповідача знайти іншу роботу, не пов`язану з значним фізичним навантаженням, з метою належного виконання батьківського обов`язку з утримання своїх неповнолітніх дітей.

Твердження апелянта стосовно того, що судом першої інстанції безпідставно не було надано аналіз матеріального стану отримувача аліментів, колегія суддів оцінює критично, оскільки за змістом положень ст.192 СК України, правом на звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів наділений, зокрема, їх отримувач, при цьому підставою для такої зміни може бути зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як отримувача, так і платника аліментів. При цьому, оскільки в даному випадку позов пред`явлений стягувачем, з підстав покращення матеріального стану платника, то саме ця обставина і підлягає оцінці.

Посилання апелянта на безпідставність застосування в рішенні місцевого суду норм ст.ст.182-184, 192 СК України, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки наведене в жодній мірі не впливає на правильність висновку суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач має на утриманні доньку від другого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що не було враховано судом при постановленні оскаржуваного рішення, є безпідставним, оскільки в рішенні місцевого суду повно та об`єктивно надано оцінку всім наявним у матеріалам справи доказам та обставина, зокрема, і наявності у відповідача доньки від другого шлюбу. При цьому, при визначенні розміру аліментів було враховано і інтереси доньки ОСОБА_6 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин підстав для скасування рішення місцевого суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача - адвоката Близнюка Ігоря Володимировича, - залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 квітня 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ С.М. Бондаревська

А.І. Дорош