Справа №751/7229/18
Провадження №2/751/11/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарі Клименко К.Є.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_6, про припинення права власності на частку у спільному нерухомому майні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_6, про припинення права власності на частку у спільному нерухомому майні. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 червня 2015 року позивачка є власником 9/20 часток житлового будинку, розташованого за адресою: м.Чернігів, вулиця Фабрична, будинок 40, за тим самим рішенням суду власником інших 9/20 часток вказаного житлового будинку є рідна сестра позивача ОСОБА_6, а також відповідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, власником 1/10 частки житлового будинку є син позивачки ОСОБА_2. 11 квітня 2016 року між співвласниками будинку укладено договір поділу житлового будинку, посвідчений нотаріусом ОСОБА_8 Спірне майно належить сторонам на праві спільної часткової власності. Між позивачкою та відповідачем склались неприязні стосунки, що не дає їм обом можливості комфортно співіснувати. Позивач, посилаючись на ч. 1 ст. 365 ЦК України, зазначає, що частка відповідача у спірному майні є незначною, він не користується вказаним майном, припинення пава власності відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди його інтересам. Вартість 1/10 частки спірного житлового будинку, який згідно технічного паспорту має загальну площу 135,7 кв.м., складає 60847,60 грн. (за звітом про оцінку вартості), які позивачкою у відповідності до ч.2 ст. 365 ЦК України було внесено на депозитний рахунок суду. ОСОБА_5 просить перерахувати з депозитного рахунку суду грошові кошти на користь ОСОБА_2 у розмірі 60847,60 грн., як компенсацію вартості 1/10 частки у праві спільної часткової власності будинку по вул. Фабричній, 40 у м.Чернігові, загальною площею 135,7 кв.м. Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/10 частину житлового будинку загальною площею 135,7 кв.м. по вул. Фабричній, 40 у м.Чернігові, шляхом набуття ОСОБА_5 вказаного майна від дня винесення рішення судом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, в обґрунтування заявлених вимог, посилалась на обставини викладені у позовній заяві, додатково зазначила, що житловий будинок по вулиці Фабричній, 40 є будинком її батьків. Ще за життя її батько ОСОБА_9 подарував 1/10 частку спірного будинку онуку відповідачу у справі ОСОБА_2 Після смерті батьків вона та її рідна сестра ОСОБА_6 успадкували кожна по 9/20 часток вказаного будинку. У будинку зареєстровані вона (позивач), її син - відповідач ОСОБА_2, її дочка ОСОБА_10 з онуком ОСОБА_11, а також племінник ОСОБА_12, який є сином третьої особи у справі. Вона бажає припинити право власності відповідача на частку у спірному нерухомому майні, оскільки вважає, що воно йому не потрібно, відповідач у спірному будинку ніколи не проживав, проживає в іншому місці, належне відповідачу нерухоме майно останній не утримує. Крім того, під час вирішення певних питань, повязаних з будинком або земельною ділянкою, необхідна згода (підпис) відповідача, яку внаслідок неприязних відносин для неї отримати неможливо. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_5, просила позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та наданих письмових поясненнях (т.2, а.с.4-6).

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 не визнав в повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні та пояснив, що бажає, щоб належне йому нерухоме майно - 1/10 часка житлового будинку по вул. Фабричній, 40 у м.Чернігові, - залишилось у його власності. Також зазначив, що позивачка його мати, він дійсно не проживав у спірному будинку, оскільки після розлучення батьків він проживав з батьком, який помер у 2016 році. З 2011 року він служив в армії, з 2013 року по 2018 рік працював за контрактом у м.Чорнобиль та проживав у гуртожитку, зараз займається оформленням опіки над бабусею, яка є громадянкою ОСОБА_13, забрати бабусю у спірний будинок він не може, оскільки там для неї відсутні належні умови. Крім того, пояснив, що проживає тимчасово то у брата, то у дівчини, іншого житла, ніж спірний будинок, він не має, а там є хоча б кімната, де він може переночувати. Проти розміру вартості належної йому 1/10 частки житлового будинку, запропонованої позивачем, він не заперечує, однак вказав на те, що за 60000 грн. він не зможе придбати для себе будь-яке житло, навіть кімнату у гуртожитку. Наполягав на тому, що задоволення позову завдасть істотної шкоди його інтересам, а тому просив відмовити позивачу.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти позову ОСОБА_5 в повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні, в обґрунтування заперечень посилався на доводи викладені у відзиві на позовну заяву (а.с.148-151) та наданих письмових поясненнях (т.1, а.с.215-216, 229-233).

Третя особа ОСОБА_6 до судового засідання не зявилась, надала суду заяви про розгляд справи у її відсутність (т.1 а.с.91, 188, 214). Згідно письмових пояснень, що надійшли до суду, ОСОБА_6 просить відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що у разі задоволення позову буде порушено принцип рівності прав співвласників, а правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Тому вважає, з врахуванням обставин справи припинення права власності ОСОБА_2 на 1/10 частину спірної квартири може завдати істотної шкоди її (ОСОБА_6І.) інтересам як співвласнику (т.2, а.с.1).

Представник третьої особи ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, оскільки він суперечить інтересам ОСОБА_6

Вислухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ст. 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що житловий будинок № 40 по вулиці Фабричній у м.Чернігові належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 9/20 часток кожній на підставі рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 червня 2015 року, а також ОСОБА_2 належить 1/10 частка у праві власності на житловий будинок на підставі договору дарування частини будинку, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 4.07.2007 року за реєстровим № 1390 (т.1 а.с. 12-14, 117-118).

Відповідно до договору поділу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 11.04.2016p.,

сторонами Договору є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з однієї сторони, з другої сторони ОСОБА_6, які є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: місто Чернігів, вулиця Фабрична, будинок № 40, з метою поділу спільного будинку вирішили поділити будинок таким чином (п.З. Договору): ОСОБА_5 та ОСОБА_2 набувають право спільної часткової власності на кухню «1-2» площею 11,4 кв.м, кімнату «1-3» площею 7,6 кв.м., кімнату «1-4» площею 13,2 кв.м., кімнату «1-7» площею 9,1 кв.м., веранду «ІV» площею 44,5 кв.м., погріб «а-1», сарай «Б-1», сарай «Б1-1», що до поділу складають 11/20 часток у праві власності на житловий будинок.

ОСОБА_6 набуває права власності на кімнату «1-5» площею 21,0 кв.м., кімнату «1-6» площею 12,3 кв.м., веранду «ІІІ» площею 16,6 кв.м., гараж «Д-1», убиральню «В-1», що до поділу складають 9/20 часток у праві власності на житловий будинок.

Відповідно п. 4 Договору, у результаті поділу, у сторони 1 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виникає право спільної часткової власності на обєкт нерухомого майна - житловий будинок, що утворюється в результаті поділу, у таких частках: у ОСОБА_5 (позивача) виникає право спільної часткової власності на 9/10 часток, замість 9/20 часток, у ОСОБА_2 (відповідача) - на 1/10 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок. Також у результаті поділу право спільної часткової власності сторін на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що є предметом цього договору припиняється (т.1, а.с.3-4).

Вимогами частини 4 статті 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

На виконання наведеної норми сторони у справі: позивач ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_6 державну реєстрацію права власності, яке виникло б у них за договором поділу житлового будинку від 11.04.2016p., станом на день розгляду справи, не здійснили, про що підтвердили суду.

За наведених обставин, суд, вирішуючи даний спір, виходить з того, що житловий будинок № 40 по вулиці Фабричній у м.Чернігові належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 9/20 часток кожній на підставі рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 червня 2015 року, а також ОСОБА_2 належить 1/10 частка у праві власності на житловий будинок на підставі договору дарування частини будинку від 4.07.2007 року.

Відповідно висновку про вартість майна, станом на 02.07.2018 року вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 135,7 кв.м., розташованого по вул. Фабричній, 40 у м.Чернігові, становить 608476 грн. 00 коп.(т.1 а.с.44-45). Відповідно вартість 1/10 частки вказаного будинку становить 60847,60 грн., які згідно до меморіального ордеру № МАВ7108918 від 08 листопада 2018р. та меморіального ордеру № МАВ7109051 від 08 листопада 2018 р. внесені позивачем на депозитний рахунок суду (т.1 а.с.26, 27).

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_14 від 15.12.2018 року за № 35-18, встановлення порядку користування частиною житлового будинку № 40 по вул. Фабрична у м. Чернігові між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є технічно можливим, експертом надається один технічно можливий варіант (т.1 а.с. 94-105).

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно № 146730851 від 24.11.18 p. 1/10 частка в праві власності на будинок № 40 по вул. Фабрична у м. Чернігові є єдиною власністю (нерухомістю) відповідача ОСОБА_2 (т.1 а.с.158).

Місце постійного проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними особистого паспорту ОСОБА_2 (т.1 а.с.156), а також повідомленням Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (т.1 а.с. 179).

Інше постійне місце проживання або обєкти нерухомого (житлового/нежитлового) майна у власності чи користуванні відповідача ОСОБА_2, як встановлено при судовому розгляді справи, - відсутні.

Беручи до уваги доводи позивачки, її представника, а також свідчення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_15 щодо непроживання відповідача ОСОБА_2 у спірному домоволодінні, суд враховує надані відповідачем докази, та вважає, що таке не проживання відбувалось з поважних причин: служба в армії (т.1 а.с.167-168), робота за контрактом у м.Чорнобиль у період з 2013 року по 2018 рік (т.1 а.с.199), здійснення обовязків опікуна (т.1 а.с.200-205).

Аналізуючи положення ст. 365 ЦК України, суд доходить висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п.п.1-3 ч.І ст. 365 ЦК України підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

На переконання суду, з урахуванням наведених у справі доказів, вимоги положень ч.1 ст. 365 ЦК України щодо незначності частки і неможливості бути виділеною в натурі, а так само, що річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим та припинення права власності на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, при вирішенні даного спору не можуть бути застосовані, оскільки обставини справи їм не відповідають.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами незначності частки відповідача, неможливості виділити її в натурі, що річ (будинок) є неподільною, неможливості спільного користування і володіння майном, висновку судового експерта від 15.06.18 р. № 35-18 - не спростовано.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд також враховує таку вагому обставину, як заперечення проти припинення права відповідача на частку у спільній власності з боку іншого співвласника спірного нерухомого майна ОСОБА_6, оскільки вимогами ст. 365 ЦК України чітко визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справ. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать згідно п.1 та п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу та повязані із залученням спеціалістів, експертів.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано ордер,копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, засвідчену копію договору про надання правничої допомоги № 1 від 28.11.2018р., квитанцію про сплату послуг адвоката за вказаним договором, а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (т.1 а.с. 152-155).

Згідно квитанції № 7 від 03 грудня 2018 року наданій відповідачем, ним сплачено за висновок спеціаліста ОСОБА_14 5000 гривень, також відповідачем надано копії договору на проведення експертного дослідження нерухомого майна № 96-18 від 29.11.2018 р. та рахунок-фактуру до нього (т.1 а.с.169-171).

У відповідності до ст.ст. 133, 134, 137, 139, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача ОСОБА_5 на користь відповідача ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн., а також витрати на залучення спеціаліста в розмірі 5000 грн., оскільки вони підтверджені належними доказами.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_5 з депозитного рахунку грошові кошти в загальній сумі 60847,60 грн. (шістдесят тисяч вісімсот сорок сім гривень шістдесят копійок), внесені нею згідно меморіального ордеру № МАВ7108918 від 08 листопада 2018р. в сумі 49000 грн. та меморіального ордеру № МАВ7109051 від 08 листопада 2018 р. в сумі 11847,60 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 321, 365 ЦК України, і, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133, 134,137,139,141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: 14000, місто Чернігів, вулиця Фабрична, будинок 40) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: 14000, місто Чернігів, вулиця Фабрична, будинок 40), третя особа: ОСОБА_6 (РНОКПП 219882198, місце проживання зареєстроване за адресою: 15100, Чернігівська область, м.Городня, вулиця 1-го Травня, будинок 83-Б), про припинення права власності на частку у спільному нерухомому майні, - відмовити.

Зобовязати ТУ ДСА України в Чернігівській області повернути ОСОБА_5 з депозитного рахунку грошові кошти в загальній сумі 60847,60 грн. (шістдесят тисяч вісімсот сорок сім гривень шістдесят копійок), внесені нею згідно:

меморіального ордеру № МАВ7108918 від 08 листопада 2018р., отримувач ДКСУ, м.Київ, рахунок отримувача 5960, код отримувача 26295412, код банку отримувача 820172, банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, в сумі 49000 грн. (сорок девять тисяч) гривень;

меморіального ордеру № МАВ7109051 від 08 листопада 2018 р. отримувач ДКСУ, м.Київ, рахунок отримувача 5960, код отримувача 26295412, код банку отримувача 820172, банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, в сумі 11847,60 грн. (одинадцять тисяч вісімсот сорок сім гривень шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: 14000, місто Чернігів, вулиця Фабрична, будинок 40) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: 14000, місто Чернігів, вулиця Фабрична, будинок 40), витрати понесені на оплату правничої допомоги в сумі 3500 грн. (три тисячі пятсот гривень) та понесені витрати на залучення спеціаліста в сумі 5000 грн. (пять тисяч гривень), всього до стягнення 8500 грн. (вісім тисяч пятсот гривень).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складене 08.04.2019 року

Головуючий - суддя І. В. Яременко