Справа № 346/1540/19
Провадження № 2/346/1256/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді Веселова В.М.

секретаря Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коломийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про розірвання шлюбу, оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , виключити відомості про нього, як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з актового запису про народження №8, серії НОМЕР_1 від 21 червня 2018 року виданого Спаською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області. Позивач посилається на те, що 03 лютого 2018 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконкомі Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що під час подружнього життя йому стало відомо, що між ним та дитиною відсутня кровна спорідненість, тому за його ініціативою були проведені аналізи ДНК на батьківство. Згідно з результатом аналізу ДНК №MG18-49181/C1F1 від 05.07.2018 року його біологічне батьківство по відношенню до ОСОБА_4 виключається, ймовірність батьківства становить-0%. Внаслідок вказаних обставин також різних поглядів на сімейне життя у них з відповідачкою почали виникати конфлікти, які набули систематичного характеру. Тому вважає, що їх подальше проживання однією сім`єю та збереження шлюбу неможливе.

В судове засідання від представника позивача надійшла письмова заява, в якій він вимоги позовної заяви підтримав, просить справу слухати у його відсутність.

Відповідачка в судове засідання подано заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вона зазначила, що позов визнає в повному обсязі і не заперечує щодо його задоволення. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Представник третьої особи в судове засідання подав заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує.

Враховуючи подані письмові заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

03 лютого 2018 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №1.(а.с.5)

В шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 виданого Спаською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до ч.1ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно дост.109 СК Українишлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. З позовної заяви та заяв сторін вбачається, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому суд приходить до висновку, що їхній шлюб необхідно розірвати.

Задовільняючи позовні вимоги в частині виключення відомостей позивача з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з наступного.

Згідно з результатом аналізу ДНК №MG18-49181/C1F1 від 05.07.2018 року біологічне батьківство ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 виключається, ймовірність батьківства становить-0% (а.с.7).

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125цьогоКодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України (далі СК України), дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Частиною 2 статті 136 СК України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 , оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень ст.136 СК України, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить 1 рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Так, у відповідності до аналізу Верховного Суду щодо застосування ст.16 ЦК України зазначено, що при подачі позову, позивач самостійно обирає спосіб захисту, які передбачені ст.16 ЦК України. А у відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.12 ЦПК України в ред.2017 р. кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановлену цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України. У відповідності до ст.10 ЦПК України Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У відповідності до ст.12 ЦПК України суд розглядає справу на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом було надано рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористались своїм правом в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, а також правам інших осіб, а тому, позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 110,112,122 , 136 Сімейного Кодксу України, п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 , керуючись ст.ст.4,5,10,12,13,,206 ч.2,4, 247 ч.2, 239,263,264,265,268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коломийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про розірвання шлюбу, оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_2 , зареєстрований 03 лютого 2018 року у виконкомі Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №1- розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Виключити відомості про батька ОСОБА_1 із актового запису №8 від 21 червня 2018 року, складеного Спаською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 3 липня 2019 року.

Суддя Веселов В. М.