ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/63/19Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/817/615/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №594/63/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2019 року, ухваленого суддею Зушман Г.І., повний текст рішення складений 22 березня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року з нього стягнуто в користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 10 вересня 2018 року і досягнення дитиною повноліття. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року залишено без змін. Він вважає, що розмір аліментів на утримання сина, визначений рішення Борщівського районного суду, підлягає зменшенню, оскільки він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , в якому в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , а отже у нього змінився сімейний стан після прийняття Борщівським районним судом рішення. Станом на сьогодні він ніде не працює, будь-яких доходів не має. Зважаючи на розуміння свого обов`язку щодо необхідності утримувати сина ОСОБА_6 , враховуючи мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, зміну його сімейного стану, вважає за доцільне змінити розмір аліментів шляхом його зменшення з 2500 грн. до 1100 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заочним рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року у справі №594/1048/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Стягнуто із ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , жительки с АДРЕСА_2 Гуштин Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 1700 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 , жительки с АДРЕСА_3 Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів залишено без розгляду.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Борщівського районного суду від 20 березня 2019 року та постановити нове, яким направити справу на новий судовий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що ОСОБА_2 працює в Польщі та використовує спільний автомобіль Опель як таксі, а тому має постійні заробітки, які скриває.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Дейнюк М.П. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначив, що не заслуговують на увагу посилання апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, встановленні при розгляді справи №594/1048/18, оскільки зміна сімейного стану платника аліментів, а саме наявність на утриманні у платника аліментів ще однієї дитини є безумовною підставою згідно ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26 травня 2015 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області, справа №594/476/15-ц.

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 09 листопада 2005 року Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області.

Рішенням Борщівського районного суду від 25 жовтня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 10 вересня 2018 року і до досягнення ним повноліття.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року, рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року залишено без змін.

05 липня 2018 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Скала-Подільської селищної ради Борщівського району Тернопільської області ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , видане Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 27 грудня 2018 року, актовий запис №39.

Згідно трудової книжки № НОМЕР_6 ОСОБА_2 не працевлаштований. Склад сім`ї ОСОБА_2 наступний: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , дочка дружини ОСОБА_8 , що стверджується довідкою №109 від 17.01.2019, виданою Скала-Подільською селищною радою.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Частина 2 статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною другою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як вбачається із матеріалів справи, у позивача змінився сімейний і матеріальний стан, він не має офіційного місця роботи, а тому і не має постійного доходу. Від другого шлюбу у нього народилася дитина.

Доказів про те, що ОСОБА_2 працює за межами України та використовує спільно придбаний автомобіль для власних потреб ОСОБА_1 не представлено, а судом не здобуто.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно враховуючи вимоги ст. 182,192 СК України та приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, враховуючи, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває ще одна дитина, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, зменшив раніше визначений розмір аліментів у зв`язку із зміною сімейного і матеріального стану ОСОБА_2 із 2500 грн. до 1700 грн.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки за клопотанням ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає, що слід стягнути з ОСОБА_1 (жительки с АДРЕСА_3 Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1152,60 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривень 60 копійок за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (жительки АДРЕСА_3 району АДРЕСА_1 області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1152,60 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривень 60 копійок за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 червня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак