Справа №635/3825/17
Провадження по справі №2/635/957/2019

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі :
головуючого судді - Панас Н.Л.
при секретарі - Крилєвській І.А.
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебувала зазначена справа.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.
Визнано недійсним п.1 договору про поділ спільного майна подружжя, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений 27 січня 2017 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. за реєстровим №696, в частині визначення статусу майна - нежитлової будівлі літер А-1, загальною площею 145,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; земельної ділянки площею 0,02 га, склад угід - землі під культурними об`єктами, кадастровий № НОМЕР_3 , з цільовим призначенням - для обслуговування нежитлової будівлі літер А-1, загальною площею 145,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; земельної ділянки площею 0,15 га, склад угідь - малоповерхова забудова, кадастровий номер НОМЕР_4 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 ; садового будинку № АДРЕСА_7 літер АДРЕСА_2 -1, загальною площею 204,9 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: вбиральня літер Б, свердловина літер С, вигрібна яма літер Я, огорожа, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, Русько-тишківська селищна рада Харківського району Харківської області, садівниче АДРЕСА_2 ; автомобіля "Volkswagen Passat B7", тип - легковий седан В, номер шассі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_5 , сірого кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 - як такого, що є спільною сумісною власністю подружжя, як такого, що не відповідає вимогам Шлюбного договору, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. за реєстровим №696, і вимогам ст.ст.93, 97 Сімейного кодексу України.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П., ТОВ "Будівельний альянс "Моноліт" про визнання недійсним договору про поділ спільного майна подружжя, в іншій частині - відмовлено.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П., ТОВ "Будівельний альянс "Моноліт" про визнання недійсним шлюбного договору - відмовлено, у зв`язку з пропуском строків позовної давності.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П., ТОВ "Будівельний альянс "Моноліт" про поділ майна подружжя - відмовлено
06 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2019 року справу було повернуто до Харківського районного суду Харківської області для вирішення питання про постановлення додаткового рішення. До суду справа надійшла 03 липня 2019 року.
Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та вирішити питання щодо прийняття додаткового рішення на розсуд суду.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та вирішити питання щодо прийняття додаткового рішення на розсуд суду.
Представники позивача, відповідача, ТОВ "Будівельний альянс "Моноліт", приватні нотаріуси - Ємець І.О. та ОСОБА_3 П. у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомили. Тому суд, у відповідності з вимогами ч.4 ст.270 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились фіксування судового процесу технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не проводилось.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Судом при постановленні судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України (в редакції на момент пред`явлення позову) у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.
Згідно з ч.2 ст.80 ЦПК України (в редакції на момент пред`явлення позову) якщо визначена позивачем ціна позову, вочевидь, не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Згідно з вимогами ст.133 ЦПК України (в редакції з 15.12.2017) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позову майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання фізичною особою позову немайногового характеру розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з вимогами ст.6 зазначеного вище Закону у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
У разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
У судовому засіданні встановлено, що у своєму позові ОСОБА_1 просить визнати недійсними шлюбний договір, укладений 02.04.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ємцем І.О. за реєстровим №696 та договір про поділ спільного майна подружжя, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. 27 лютого 2017 року за реєстровим №180. Обидві вимоги відносяться до категорії немайнових, а тому за кожну з цих вимог слід сплачувати судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01 січня 2017 року встановлений на рівні 1600 грн.
Таким чином, за кожну позовну вимогу немайнового характеру позивач повинна була сплатити по 640 грн. (1600 грн. х 0,4).
Також позивач просить поділити майно подружжя та визнати за нею право власності на частину майна, яке було придбано під час шлюбу. Ці вимоги відносяться до категорії майнових спорів.
Оскільки сторонами не надано доказів вартості майна, яке просить поділити позивач, договором про поділ майна подружжя від 27.02.2017 року вартість всього майна була визнана рівною, суд при визначенні вартості цього майна і відповідно судового збору, який слід сплатити позивачеві, виходить з вартості спірного майна, зазначеного в позові.
Загальна сума майна, яке просить поділити позивач становить 6816672 грн. Позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку спірного майна. Таким чином, вартість цієї частки буде становити 3408336 грн. (6816672 грн. : 2).
Однак, оскільки законодавець обмежив максимальну межу судового збору, який сплачують фізичні особи та фізичні особи-підприємці за позовами майнового характеру, 5-ма розмірами прожиткового мінімуму для працездатної особи, що на день звернення позивача до суду становило 8000 грн. (1600 грн. х 5), суд вважає за можливе обмежитись в цій частині саме цим розміром судового збору.
Таким чином, загальний розмір судового збору, який повинна була сплатити позивач при зверненні до суду з позовом становить 9600 грн. (640 грн. (за позовну вимогу про визнання недійсним шлюбного договору) + 640 грн. (за позовну вимогу про визнання недійсним договору поділу майна подружя) + 8000 грн. (за позовну вимогу про поділ майна подружжя та визнання права власності).
Як вбачається з квитанції №16_12 від 12 липня 2017 року позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1920 грн.
Таким чином, залишок судового збору, який повинна була сплатити позивач при зверненні до суду становить 7680 грн. (9600 грн. - 1920 грн.).
У той же час позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору про поділ спільного майна подружжя були задоволені частково.
Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК Украни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки рішенням суду був визнаний недійсним лише один пункт договору про поділ спільного майна подружжя, ця вимога є вимогою немайнового характеру, вирахувати судовий збір пропорційно задоволеним вимогам фактично не можливо, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн.
Таким чином, з позивача на користь держави підлягає стягненню недоплачений судовий збір за позовними вимогами у розмірі 7040 грн. (7680 грн. - 640 грн.).
На підставі вищевикладеного, ЗУ "Про судовий збір", керуючись ст.ст.141, 247 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 7040 (сім тисяч сорок) грн.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.
Додаткове рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 18 липня 2019 року.
Суддя Н.Л.Панас