Ухвала

16 липня 2019 року

м. Київ

справа № 569/2255/17

провадження № 61-6203ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 28 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Рівненський міський суд Рівненської області рішенням від 01 листопада 2018 року позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 06 листопада 2013 року по 01 листопада 2018 року в розмірі 35 905 грн, пеню за період з 03 лютого 2016 року по 03 лютого 2017 року в розмірі 82 103,25 грн, курсову різницю з 06 листопада 2013 року по 01 листопада 2018 року в сумі 301 890 грн, інфляційні втрати за період з 06 листопада 2013 року по 01 листопада 2018 року в сумі 171 680,86 грн, а всього 591 579,11 грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позову до ОСОБА_1 відмовив.

Рівненський апеляційний суд постановою від 26 лютого 2019 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2018 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 06 листопада 2013 року по 01 листопада 2018 року в розмірі 35 905 грн, пеню за період з 03 лютого 2016 року по 03 лютого 2017 року в сумі 82 103,25 грн, курсову різницю з 06 листопада 2013 року по 01 листопада 2018 року в сумі 301 890 грн, інфляційні втрати за період з 06 листопада 2013 року по 01 листопада 2018 року в сумі 171 680,86 грн, а всього 591 579,11грн. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

23 березня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у вищевказаній справі.

27 березня 2019 року ОСОБА_3 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, витребувано цивільну справу № 569/2255/17 із Рівненського міського суду Рівненської області. Зупинено дію постанови Рівненського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Рівненський апеляційний суд додатковою постановою від 28 травня 2019 року заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткової постанови у справі задовольнив. Позов ОСОБА_2 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 239 895 грн заборгованості задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 239 895 грн заборгованості за зобов`язаннями ОСОБА_3 відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2013 року. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

26 червня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у лютому 2017 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 600 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовної заяви у даній справі).

В касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 5 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

За змістом вказаної норми ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки вона не зверталася до суду із заявою про винесення додаткового судового рішення, а тому ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 28 травня 2019 року.

При зверненні до суду з касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 11 831,58 грн лише за позовні вимоги, заявлені у розмірі 591 579,11 грн.

Оскільки додатковою постановою апеляційного суду стягнуто солідарно з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 239 895 грн, яка не увійшла у стягнуту заборгованість постановою Рівненського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, тому судовий збір за подання касаційної скарги на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 28 травня 2019 року становить 4 797,90 грн (239 895 грн х 1 % х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 4 797,90 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Рівненського апеляційного суду від 28 травня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев