22-ц/804/1100/19

Головуючий у 1 інстанції Капітанов В.І.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА
16 квітня 2019 року місто Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого суді ОСОБА_1
суддів Биліни Т.І. , Баркова В.М.
секретар Тулянкіна М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 17 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Південкомбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсними договорів застави та договорів відступлення права вимоги,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Південкомбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсними договорів застави та договорів відступлення права вимоги.
Від представника відповідача ТОВ «Трансмет-трейд» - ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17 січня 2019 року Клопотання представника відповідача ТОВ «Трансмет-трейд» задоволено. Провадження по даній цивільній справі закрито.
З даною ухвалою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно зясував обставини справи і постановив ухвалу з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.
Позивач до суду не зявився, повідомлений про час і місце судового засідання належним чином.
Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Південкомбанк» і третя особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до суду не зявилися, повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, звернулися до апеляційного суду з заявами про розгляд справи без їх присутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача і представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.
Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, які виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду справи є визнання договору застави автотранспортного засобу №1203_13Ю/1 від 14.03.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Південкомбанк», договору відступлення права вимоги за договором про надання відкличної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року укладеного 30.08.2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Трансмет-Трейд» і договору відступлення права вимоги за договором про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №120К-13Ю від 14.03.2011 року укладеного 20.03.2015 року між ТОВ «Трансмет-трейд» та ТОВ «Компанія з правління активами «Спільні інвестиційні проекти».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 12.03.2011 року між ТОВ «Дніпрометпостач» та ПАТ «КБ «Південкомбанк» укладений договір надання відкличної відповідальної кредитної лінії №120К-13Ю. Згідно умов договору ТОВ «Дніпрометпостач» відкрито кредитну лінію з лімітом в сумі 8000000 грн. на поновлення обігових коштів строком до 12.03.2012 року за умови щомісячної сплати за користування кредитними коштами 23,5 % річних, щомісячної комісії за управління кредитної лінією у розмірі 0,01 % річних, щоденної комісії за невибраний ліміт кредитування у розмірі 0,01 % річних від невибраного ліміту кредитної лінії. У забезпечення зобовязання, між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Південкомбанк» начебто було укладено договір застави автотранспортних засобів №1203_13Ю/1 від 14.03.2011 року.
Суд правильно встановив, що договір застави укладено з метою забезпечення виконання зобовязання за договором, який укладено 12.03.2011 року за №120К-13Ю між двома юридичними особами. Також, договори відступлення права вимоги укладені 30.08.2013 року і 20.03.2015 року між юридичними особами.
Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є обґрунтованими.
Суд не звернув увагу на вимоги статті 20 ГПК України, якими передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.
Суд правильно встановив, що позивач просить визнати недійсним договір, який було укладено з метою здійснення господарської діяльності, а саме договір застави автотранспортного засобу №1203_13Ю/1 від 14.03.2011 року, який укладено з метою забезпечення виконання зобовязання за договором укладеним 12.03.2011 року за №120К-13Ю між ТОВ «Дніпрометпостач» та ПАТ «КБ «Південкомбанк», тобто двома юридичними особами. При цьому, суд не звернув увагу, що спірний договір застави позивач уклав як фізична особа, яка не є підприємцем.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу позивача, ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 17 січня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 17 січня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 22 квітня 2019 року.

Суддя