Справа № 183/6165/17
№ 2/183/283/19
11 червня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Городецького Д. І.,
секретаря судового засідання Спіциної Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Відділ реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
01 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він на підставі договору дарування від 14 вересня 2007 року є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначив, що у будинку зареєстрований він, його мати ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 , а також його колишня дружина, шлюб з якою було розірвано на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року ОСОБА_2 , що є відповідачем у справі та яка фактично з січня 2014 року у будинку не проживає, не є його власником, та з того часу житловим приміщенням не користується.
Позивач зазначив в заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач ОСОБА_2 може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.
Позивач посилався також на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника житла, в зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 тазняти її з реєстраційного обліку за місцем проживання.
Ухвалою суду від 22 грудня 2017 року було відкрите провадження у справі (а.с. 17-18).
Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 29, 30).
Ухвалою суду від 30 березня 2018 року було залучено до розгляду у справі в якості третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 39-40).
Ухвалою суду від 11 червня 2019 року призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 2-3).
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала.
Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути справу на розсуд суду.
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 14 вересня 2007 року, посвідченим державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченко О. М., зареєстрованим в реєстрі за № 2-4487, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 6), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 16310069 від 17 жовтня 2007 року (а.с. 7), а також матеріалами інвентаризаційної справи, наданої на запит суду.
За адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: з 23 жовтня 1998 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13 серпня 1982 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 13 березня 2008 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з 28 жовтня 2006 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повідомленням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 34 від 22 січня 2018 року (а.с. 24).
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року у справі № 183/946/15, ухваленим заочно, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 липня 1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області за актовим записом № 375. Рішення суду набрало законної сили 21 квітня 2015 року (а.с. 8-10).

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно приписів статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.

Судом встановлено, що з 2014 року відповідач ОСОБА_2 у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, житловим приміщенням не користується, що підтверджується актом від 07 листопада 2017 року, складеним головою квартального комітету № 11 м. Новомосковськ Дніпропетровської області ОСОБА_5 в присутності сусідів (а.с. 11).

На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають їй користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України вона може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житлом, в зв`язку з чим, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, то вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів виконавчого комітету відповідної ради, і суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу державної влади.

А тому, в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з вищенаведеним, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Відділ реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Сторони у справі:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- третя особа: Відділ реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, , місцезнаходження юридичної особи: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 11 червня 2019 року.

Суддя Д.І. Городецький