ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1505/18Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/817/447/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 302060000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Баляс Т.І.

ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2019 року (ухвалене суддею Білосевич Г.С., повний текст якого складено 19 лютого 2019 року) у цивільній справі № 601/1505/18 за позовом ОСОБА_3 до Жолобівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся із вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Жолобівської сільської ради №18 від16 квітня 2002 року його сім`ї була надана земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, якою він безперервно користується по даний час.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 20.10.2011 року в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ним, ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що в АДРЕСА_1 та встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 4020 кв.м. між ним та ОСОБА_2 , виділено в користування кожному земельну ділянку площею по 2010кв.м. згідно запропонованого експертом варіанту розподілу земельної ділянки. На виконання рішення суду державним виконавцем складено акт від 04.07.2013 року про примусове виконання вищезазначеного рішення .

Посилаючись на те, що з 2002 року він добросовісно, відкрито і безперервно користується даною земельною ділянкою просив визнати за ним за набувальною давністю право власності на земельну ділянку розміром 0.0125 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями.

Попередньо він звертався до Жолобівської сільської ради з заявою про передачу йому у приватну власність земельної ділянки в порядку статті 119 ЗК України, однак відповідач вирішив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою в порядку статті 118 ЗК України у розмірі, що обмежує його право - на10 сотих, а не 12.5 сотих.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2019 року визнано за набувальною давністю за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку розміром 1250 кв.м., що становить 0,1250 га, та розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями.

Не погоджуючись з рішенням суду третя особа, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати посилаючись на те, що суд при ухваленні рішення не врахував її інтереси.

Апелянт зазначила, що всім землекористувачам вулиці Сонячна в селі Жолоби виділялись земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських будівель по 0.20 га, а тому земельна ділянка ОСОБА_3 не може бути розширена, оскільки сусідні земельні ділянки знаходяться у приватній власності інших осіб. ОСОБА_3 не користується земельною ділянкою і не обслуговує житлового будинку, та не надав суду доказів, які б підтверджували факт відкритого та безперервного користування спірною земельною ділянку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась та не повідомила про причини своєї неявки.

ОСОБА_3 апеляційної скарги не визнав та зіслався на обставини викладені в позові.

Жолобівська сільська рада надіслала заяву про розгляд справи без її представника.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач добросовісно заволодів спірною земельною ділянкою, відкрито та безперервно користується нею на протязі більше 15 років.

Колегія не погоджується з постановленим у справі рішенням виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до статті 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15-ти років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже умовами набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю є: 1) добросовісність користування земельною ділянкою, яке полягає у невчиненні особою перешкод власнику земельної ділянки у реалізації ним свого права власності на це майно протягом 15 років; 2) відкритість користування, яке має бути очевидним для усіх інших осіб; 3) безперервність користування протягом 15 років; 4) відсутність документів, які б свідчили про наявність у громадянина прав на цю земельну ділянку.

Відсутність будь-якого з перерахованих елементів виключає можливість набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням сесії Жолобівської сільської ради Кременецького району № 18 від 16.04.2002 року виділено ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0.25 га для будівництва індивідуального житлового будинку.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 20.10.2011 року в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за визнано за ОСОБА_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що в АДРЕСА_1 , проведено реальний поділ будинковолодіння та встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 4020 кв.м. між ним та ОСОБА_2 , виділено в користування кожному земельну ділянку площею по 2010 кв.м. згідно додатку №1 висновку земельно-технічної експертизи №691 від 21.09.2011 року.

На виконання рішення суду державним виконавцем складено акт від 04.07.2013 року про про примусове виконання виконавчого листа, виданого на підставі вказаного рішення , згідно якого рішення суду виконано частково в межах виділення ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0.0125 га.

Наведене свідчить про те, що у позивача наявні документи, які підтверджують його право на спірну земельну ділянку.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, не врахував умови набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції підлягає до скасування та у справі слід постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 липня 2019 року.

Головуючий Г.В. Бершадська

Судді: О.І. Ткач

М.В. Ходоровський