БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/294/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

"03" травня 2019 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретарів судового засідання - Граб С.О., Циліцької Л.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування належним йому на праві власності житловим приміщенням, розташованим по вул. Героїв Чорнобиля (колишня Червоноармійська), 55 м. Борзна Чернігівської області. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач доводиться йому двоюрідним братом по лінії матері, який у 2000 році зареєструвався у його будинку, але з 2005 року не проживає (може знаходитись на території Російської Федерації), звязок не підтримує, комунальних платежів не сплачує, участі в утриманні житла не бере, хоча продовжує бути зареєстрованим в його житловому приміщені, чим порушує його права власника житла.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що після реєстрації в спадковому будинку в 2000 році ОСОБА_2 зі своєю дружиною проживав нетривалий час і цього ж року поїхав з дружиною до Російської Федерації, звідки вона була родом. Після цього, ніяких відомостей про брата не надходило, він на звязок не виходив, його пошуки не дали позитивного результату. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце слухання справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч.11 ст.128 ЦПК України), що підтверджується відповідною публікацією від 16.04.2019р., але в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав.

Тому, зі згоди позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено органом реєстрації за наявності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщеням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Згідно зі ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб.

З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 в будинку свого двоюрідного брата ОСОБА_1 не проживає з 2000 року, коли разом зі своєю дружиною виїхав до Російської Федерації, звідки родом була його дружина. Після цього, ОСОБА_2 додому не повертався, звязок з рідними не підтримував й жодних відомостей про нього немає.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється одноособовим власником житлового будинку, що знаходиться по вул. Героїв Чорнобиля (колишня Червоноармійська), 55 м. Борзна Чернігівської області. Відповідач по справі ОСОБА_2 доводиться позивачу двоюрідним братом по лінії матері. Водночас ОСОБА_2 з 09 серпня 2000 року значиться зареєстрованим в будинку позивача, але фактично там з 2001 року не проживає, комунальними послугами не користується, участі в утриманні житла не бере, що підтверджується копіями паспорта, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.06.2016р., інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.06.2016р., домової книги, довідкою Борзнянської міської ради №2211 від 22.03.2019р., актом обстеження житлово-побутових умов від 22.03.2019р., показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідачем всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів поважності причин його тривалого непроживання у житловому помешканні позивача.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не має наміру надати належний йому на праві приватної власності житловий будинок для проживання відповідачу, а останній в ньому не проживає без поважних причин близько вісімнадцяти років і в добровільному порядку не бажає вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку з даного помешкання, що перешкоджає позивачу використовувати всі правомочності власника житла, порушуючи цим самим його законні права та інтереси, то суд вважає вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.317, 321, 383, 386 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.2, 3, 12, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване в м. Борзна Чернігівської області, вул. Героїв Чорнобиля (колишня Червоноармійська), 55, й належить на праві власності ОСОБА_1, зі зняттям його з реєстрації місця проживання за даною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець