П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 366/1199/18

Номер провадження № 22-ц/824/1318/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - ВербовоїІ.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Маличівської Н. В.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Тетервак Н.А., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2011 року в розмірі 49 688 грн. 95 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2 728 грн. 51 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 42 093 грн. 62 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 024 грн. 49 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 2 342 грн. 33 коп., а також судових витрат у розмірі 1 762 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 листопада 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_3 Заяви, відповідно до якої «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи Банку», викладені на банківському сайті, складають кредитний договір.

Відповідно до умов вищевказаного договору ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позич зазначає, що п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин договору за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором, натомість відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, у наслідок чого утворилась заборгованість, що станом на 31 березня 2018 року склала 49 688 грн. 95 коп.

Крім того, умовами та правилами надання банківським послуг передбачено строк дії кредитного договору, а саме 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той самий строк.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 03 серпня 2018 року (а.с. 57 - 61) позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2011 року в розмірі 47 664 грн. 46 коп. яка складається з тіла кредиту - 2 728 грн. 51 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 42 093 грн. 62 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 2 342 грн. 33 коп., стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі 1 762 грн., у решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 17 серпня 2018 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 надіслав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просив рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що 18 листопада 2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала у користування 500 грн.

Так, підтвердженням укладання кредитного договору є лише Анкета-заява від 18 листопада 2011 року, однак, з неї неможливо встановити розмір річної процентної ставки за користування кредитними коштами та інші умови користування кредитом.

Під час розгляду справи позивач не надав суду підписаних відповідачем Умов та правил надання банківських послуг, будь-яких відомостей про номер карткового рахунку, дати вручення картки, повідомлення пін-коду, строку дії картки.

Крім того, до суду не було надано оригінал Заяви від 18 листопада 2011 року.

Таким чином, позивачем не доведено факт відкриття рахунку на ім'я відповідача, видачі останній картки із зазначенням строку дії та пам'ятки клієнта, а відтак і не доведено факт укладання кредитного договору.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не відповідає дійсним обставинам справи, останнім не доведено збільшення кредитного ліміту до 2 800 грн.

Крім того, починаючи з 01 вересня 2014 року банком збільшено процентну ставку до максимальної, а саме 43,2 % річних.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2018 року (а.с. 85) відкрито апеляційне провадження у справі, надано сторонам строк для подачі відзиву.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року №452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів, які відбулися 02 жовтня 2018 року, днем початку роботи Київського апеляційного суду відповідно до повідомлення голови новоутвореного суду, опублікованого у газеті «Голос України», визначено 03 жовтня 2018 року.

На виконання вимог Закону, Апеляційним судом Київської області передано дану справу до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2018 року, справу призначено судді-доповідачу Вербовій І.М. Судді, які входять до складу колегії: Вербова І.М. - головуючий суддя, судді: Саліхов В.В., Шахова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року (а.с. 92) прийнято до розгляду дану справу, призначено в судове засідання з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року (а.с. 107 - 108) апеляційне провадження у справі - зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №754/13763/15-ц.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року (а.с. 116) поновлено апеляційне провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Представник позивача та відповідач чи його представник до суду апеляційної не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялось належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглядати справу без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 2011 року ОСОБА_3 підписала Анкету-заяву, у якій висловила бажання отримати картку з кредитним лімітом у сумі 500 грн. (а.с. 8).

При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач надала свою згоду, що дана Заява разом Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Крім того, у вищевказаній Заяві остання підтвердила ознайомлення в письмовому вигляді з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідач порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2011 року.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів у не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з оглядку на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Частиною 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про:

1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ;

2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо);

3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту;

4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України;

5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться;

6) реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки.

Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов'язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит;

7) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов'язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності).

Споживач має бути письмово проінформований про те, що вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом строку дії договору про споживчий кредит і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача;

8) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися);

9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов'язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов'язання за договором про споживчий кредит;

10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту;

11) порядок дострокового повернення кредиту;

12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу.

Згідно з положеннями п. 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг банк наділений правом змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, шляхом повідомлення клієнта не менш, ніж за 7 днів до введення змін.

Як вбачається з Анкети-заяви, у ній зазначені лише дані ОСОБА_3 та те, що остання бажає отримати кредитний ліміт за платіжною карткою у розмірі 500 грн.

Разом з тим, з даної анкети неможливо встановити, який саме тип кредитної картки отримала відповідач та яке саме рішення прийняв банк стосовно кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна» чи GOLD.

ПАТ КБ «Приватбанк» до позовної заяви додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», з якої вбачається що вона видана щодо договору SAMDN383, укладеного з ОСОБА_3

Разом з тим, у позовній заяві позивач посилається на те, що Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку» складають кредитний договір № б/з від 18 листопада 2011 року, а не договір SAMDN383, посилання на який міститься в довідці.

З Анкети-заяви, долученої до позовної заяви вбачається, що відповідач підтвердила ознайомлення з вищевказаними Умовами та правилами надання банківських послуг, однак не відомо в якій саме редакції.

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості щодо ознайомлення ОСОБА_3 з Пам'яткою клієнта, яка є невід'ємною частиною договору про надання банківських послуг.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 82 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем не надано підписаних відповідачем Умов та правил надання банківських послуг, не надано будь-яких відомостей стосовно номеру карткового рахунку, відкритого на ім'я відповідача, та даних щодо відсоткової ставки.

Розрахунок заборгованості, долучений до позовної заяви, не є належним підтвердженням наявності цієї заборгованості, оскільки з нього неможливо встановити, які саме тарифи застосовувались при її нарахуванні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані щодо збільшення розміру кредитного ліміту до 2 800 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що між сторонами був укладений кредитний договір, умови якого були належним чином виконані позивачем шляхом надання ОСОБА_3 кредиту в розмірі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність представником позивача факту наявності заборгованості за кредитним договором, а відтак відмовляє задоволенні в позовних вимог з підстави недоведеності наявності заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст.263 ЦПК України, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 03 серпня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О. В.Шахова