РІШЕННЯ

іменем України

07 травня 2019 рокуСправа №451/562/18
Провадження № 2/451/278/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Радехові цивільну справу №451/144/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

У квітні місяці 2018 року представником позивача в інтересах ОСОБА_1 подано до Радехівського районного суду Львівської області позовну заяву у якій із врахуванням клопотання про збільшення розміру позовних вимог просив встановити факт родинних відносин, зокрема, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за позивачаем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 та визнати право власності на землю (середню земельну частку) площею 2,47 га без контурного визначення меж на місцевості, розташовану на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 .

В обгрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який приходиться батьком позивачу ОСОБА_1 . Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. У свідоцтві про народження позивача відсутній запис про батька, оскільки на момент його народження спадкодавець ОСОБА_3 та відповідач мати ОСОБА_1 не перебували у зареєстрованому шлюбі, а відтак є необхідність встановлювати факт родинних відносин. Крім цього дана обставина була перешкодою для звернення до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав. Вказує, що до складу спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 та право на землю (середню земельну частку) площею 2,47 га без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області згідно сертифікату на права приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 . Крім цього, зазначає, що прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом із ним, інші спадкоємці спадщини не прийняли.

Представник позивача ОСОБА_4 подав суду письмове клопотання про слухання справи без його участі, та просив задовольнити позов у повному обсязі на підставі поданих суду доказів (а.51).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, суду подала письмову заяву про слухання справи без її участі, позов визнає у повному обсязі (а.с.44).

Дослідивиши письмові докази по справі, із врахуванням вимог належності та допустимості, суд приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення без участі сторін та задоволення позову із врахуванням наступного.

Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд поставноляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_3 , який приходиться батьком позивачу ОСОБА_1 . Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. У свідоцтві про народження позивача відсутній запис про батька, оскільки на момент його народження спадкодавець ОСОБА_3 та відповідач мати ОСОБА_1 не перебували у зареєстрованому шлюбі, дана обставина визнається сторонами по справі.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрутованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд не має обгрунтованого сумніву у тих обставинах, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , оскільки останній проживав із спадкодавцем, а також, те що дану обставину підтвердила відповідач ОСОБА_1 , яка приходиться рідною матір`ю позивача, шляхом подання заяви про визнання позову.

Із врахуваннмя вимог ст.315 ЦПК України, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та п.2 постанови пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», що справи про спадкування розглядаютья судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними, суд приходиь до висновку про можливість задоволення вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин у даній справі, яка слухається за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що до складу спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 та право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 2,47 га без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області згідно сертифікату на права приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом із ним. У матеріалах справи відсутні докази, які би вказували на те, що є інші спадкоємці, які прийняли спадщину у строк та спосіб визначений ЦК УРСР.

З огляду на те, що спадщина внаслідок смерті спадкодавця відкрилася та була прийнята до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), то, в силу вимог п.5 Перехідних положень цього кодексу, спірні спадкові правовідносини повинні регулюватися чинним на той час Цивільним кодексом Української РСР.

Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також диьина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно п.6 постанови пленуму ВСУ від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належлао колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втритили права на частку в його майні. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше тьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебуванння на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба) мають вирішуватися за нормами; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як роз`яснив пленув ВСУ у пп. «г» своєї постанови Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», за правилами ст.536 ЦК України 1963 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року.У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Таким чином, з огляду на те, що майно колгоспного двору належало спадкодавцю на праві особистої приватної власності, то таке майно входить до складу спадщини, яку одноосібно приняв позивач, як спадкоємець за законом, а відтак позовні вимоги еобхіждно задовольнити.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, зокрема, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння) АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на землю (середню земельну частку), площею 2,47 га без контурного визначення меж на місцевості, розташовану на території Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с.Вузлове Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1704 (одна тисяча сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.