РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/185/19

Провадження № 2/700/172/19

30 липня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/185/19 провадження № 2/700/172/19 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 серпня 2017 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №Z52/703/70323, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 36 240,00 грн. зі сплатою 0,0100 процентів річних за користування кредитом, строком на 24 місяці. За умовами п. 1.4 кредитного договору передбачено щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості в терміни та в розмірах, визначених пунктом 6.1 договору «Графік щомісячних платежів за кредитним договором». Сума щомісячних внесків становить 2847,42 грн., в тому числі 1337,26 грн. комісії. Згідно з п.4 Паспорту споживчого кредиту передбачені платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору: плата за обслуговування кредитної заборгованості 3,6900% щомісячно від початкової суми кредиту. Але що входить у дану плату відповідач у Паспорті не вказав. Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору встановлено плату за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе надання інформації по рахунку та опрацюванні запитів Позичальника. Отже, за надання інформації по кредитному договору встановлено щомісячну плату комісію у сумі 1337,26 грн. в місяць, а всього 32094,24 грн.

Вказану у п. 1.4 умову кредитного договору позивач вважає незаконною, оскільки вона суперечить вимогам ч. 1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», розцінює таку умову договору як нечесну підприємницьку практику, а тому дана умова кредитного договору підлягає визнанню недійсною.

З наведених підстав позивач просив визнати недійсним з моменту укладення п. 1.4 та п.6.1 вищезазначеного кредитного договору та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок платежів, здійснених позивачем, зарахувавши сплачену комісію в розмірі 17384,38 грн. у рахунок тіла кредиту.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 05 березня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідно до поданого відзиву ПАТ «Ідея Банк», відповідач заперечував проти задоволення позову, оскільки згідно з п. 8 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Наведене свідчить, що така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту існує, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Вважає, що чинним законодавством України надано право відповідачу отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке право прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування», а тому немає підстав для визнання Кредитного договору в тій частині недійсним. Позичальник під час укладання договору ознайомлювався з його текстом та змістом в цілому, у т.ч. з Графіком щомісячних платежів, жодних заперечень не висловлював, а зміст договору жодним чином не порушує його прав та інтересів. Просив в задоволенні позову відмовити (а.с. 65-68).

Інших заяв від учасників справи не надходило.

В судове засідання сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

2 серпня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Z52/703/70323, за умовами п. 1.1 якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 36240,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути його разом із процентними платежами згідно з умовами цього Договору. Строк кредитування становить 24 місяці.

Згідно з п. 1.3 кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує річну фіксовану процентну ставку в розмірі 0,0100 річних від залишкової суми кредиту.

Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком щомісячних платежів за кредитним договором. Обслуговування кредиту Банком включає в себе надання інформації по рахункам з використанням телефонних каналів зв`язку, електронного зв`язку, опрацювання запитів Позичальника.

Відповідно до умов п. 6.1 договору передбачений графік щомісячних платежів за кредитним договором та визначено графу «комісія».

Відповідно до Графіку щомісячних внесків за кредитним договором № №Z52/703/70323 від 02 серпня 2017 року, сторони погодили строки та порядок внесення щомісячних платежів. При цьому, платіж у розмірі 1337,26 грн. визначено в Графіку як комісія (а.с. 43).

Станом на 28.09.2018 року кредитні кошти в сумі 36240,00 грн. позивач повернув банку, про що свідчать додані до позову квитанції..

Позивач просить визнати недійсною вказану у п. 1.4 та п.6.1 умову кредитного договору щодо встановлення щомісячної комісії в розмірі 3,6900 % від початкової суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За вимогами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зазначені положення законодавства поширюються як на договори як вид правочинів загалом, так і на окремі положення певних видів договорів, зокрема договорів кредиту.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.

Згідно із ст. 1 цього Закону, послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Судом встановлено, що відповідач у кредитному договорі №Z52/703/70323 від 2 серпня 2017 р. встановив щомісячну плату за надання інформації з приводу виконання кредитного договору 1337,26 грн., а всього на суму 32094,24 грн.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Отже, комісія, що встановлена відповідачем у п.1.4 та п.6.1. кредитного договору є незаконною, оскільки суперечить чинному законодавству.

Крім цього, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні ЗаконуУкраїни «Про споживче кредитування», а тому положення п. 1.4 та п.6.1 кредитного договору про встановлення плати (комісії) за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі 3,6900 % підлягають визнанню недійсними.

На підставі ст. 141 ЦК України та враховуючи, що позивач звільнений від оплати судових витрат, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-80, 89, 141, 142, 259, 265, 273, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним - задовольнити.

Визнати недійсними пункти 1.4 та 6.1 Кредитного договору №Z52/703/70323 від 2 серпня 2017 р., укладеного між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» щодо плати (комісії) за обслуговування кредиту (щомісячно) в розмірі 3,6900% від початкової суми кредиту, що підлягає сплаті за період з 02 вересня 2017 року по 02 серпня 2019 року в розмірі 32094,24 грн.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (вул. Валова, 11, м.Львів, 79008, МФО 336310, ) здійснити перерахунок платежів, здійснених ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за Кредитним договором №Z52/703/70323 від 02.08.2017 року, з часу його укладення, зарахувавши сплачену комісію в розмірі 17384,38 грн. (сімнадцять тисяч триста вісімдесят чотири гривні 38 копійок) у рахунок тіла кредиту.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Н.В. Бесараб