Категорія 54 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

24 квітня 2019 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді Шевчук А.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку бізнесу «ПЕРФЕКТ» про стягнення майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні вищевказаного позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційна скарга залишена без руху, як така, що не оплачена судовим збором, та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію вказаної ухвали ОСОБА_2 отримав 27 березня 2019 року (а.с. 169). За загальним правилом вважається, що у разі отримання кореспонденції представником сторони вона одержана й стороною.

Станом на 24 квітня 2019 року недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод представлено право на суд, разом із правом на доступ до суду.

Разом із тим, Європейський суд з прав людини у рішеннях від 18 лютого 2011 року в справі «Мушта проти України» та від 12 липня 2007 року в справі «Станков проти Болгарії» зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Воно за своїм змістом може підлягати обмеженням національним законодавством, особливо щодо умов прийнятності скарги на судове рішення та для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

За таких обставин, оскільки недоліки апеляційної скарги не усунуті, то вона вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.185,357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 жовтня 2018 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя