Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2019 Справа №607/4880/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 14 жовтня 2007 року по червень 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 15 червня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2012 року ухвалено стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 400,00 грн., до повноліття дочки, що є недостатнім розміром на дату звернення з позовом. Заробітна плата позивача на рівні мінімальної і вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини з інвалідністю, дівчинці потрібен належний догляд і лікування. Відповідач не приймає участі у вихованні дочки ОСОБА_3, не доглядає за нею та не несе витрат на лікування, а тому ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2012 року на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зміни способу їх присудження у твердій грошовій сумі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці від 10 до 18 років щомісячно.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2019 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини.

14 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2012 року (справа № 1915/9597/2012) розірвано.

В цьому шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, видане 18 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2012 року (справа № 1915/9595/2012) ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 07 червня 2012 року до повноліття дитини.

Згідно довідки № 2 від 05 лютого 2019 року, виданої Першою філією Акціонерного товариства «Українська фінансова група», ОСОБА_1 працює у Першій філії Акціонерного товариства «Українська фінансова група» та займає посаду контролера-касира. Посадовий оклад становить 4500 грн. та заробітна плата за шість місяців (з серпня 2018 року по січень 2019 року) склала 24691,69 грн.

Донька сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає разом із позивачем - матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається із медичного висновку № 217 про дитину-інваліда віком до 18 років, складеного Тернопільською міською дитячою комунальною лікарнею, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2019 пo 30 червня 2019 року - 2027 грн.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Визначений судом розмір аліментів у сумі 400 грн. щомісячно позивач вважає недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх збільшення.

При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що сторони проживають окремо, спільні дочка колишнього подружжя проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 та повністю перебуває на її утриманні. На даний час сума стягуваних в користь позивача аліментів не забезпечує належного матеріального утримання дитини, оскільки в силу свого віку та стану здоров'я дочка сторін ОСОБА_3 потребує більших витрат на її розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів зріс і прожитковий мінімум для дітей. На час ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум з 01 січня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років - становить 2027,00 гpн.

При цьому суд також враховує матеріальне становище платника аліментів та вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Доказів на підтвердження обставин, які б спростовували такий висновок суду, в матеріалах справи немає та в судовому засіданні їх не здобуто.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, шляхом зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2012 року, із 400 грн. щомісячно до 1500 грн. щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2012 року, із 400 грн. щомісячно до 1500 грн. щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника подаків: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська