Номер провадження: 22-ц/813/3798/19
Номер справи місцевого суду: 523/24/19
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Суворовського районного суду м.Одеси від 04 січня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м.Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесеса про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 04.01.2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одеса, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_1 звернулась до суду с апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 04 січня 2019 року та передати справу до Суворовського районного суду м. Одеси для вирішення питання про відкриття провадження новим складом суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 суд помилково дійшов зазначеного висновку, виходячи з того, що з заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, пов`язаний із отриманням права на пенсійні виплати.

Проте колегія судів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для

одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якшо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для вимови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, шо основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а саме пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції ОСОБА_2 ), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Рішенням Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеса від 23.04.2018 року № 57 «Про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника за відсутності відповідних документів про спільне проживання з померлим за однією адресою чи перебування на його утриманні та рекомендовано у разі неможливості надання таких документів надати відповідне рішення суду.

Таким чином, ОСОБА_1 не може здійснити дії щодо звернення до органу пенсійного фонду для реалізації свого право на оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки не має довідки про склад сім`ї годувальника, яка має бути видана одночасно за місцем мешкання та органом, діяльність якого перебуває у відповідності до законодавства України, та не має можливості отримати документ про перебування на утриманні померлого годувальника.

Зазначений факт є таким, що має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Спір про право в даному випадку відсутній.

Викладені обставини судом з`ясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 04 січня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26.06.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький