Справа №:755/9998/15-ц
Провадження №: 6/755/781/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

представника заявника - ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», про заміну сторони виконавчого провадження, -

у с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до поданої заяви, Товариство ОСОБА_1 просить суд: «Замінити сторону (стягувача) у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів Дніпровського районного суду міста Києва №755/9998/15-ц від 16.05.2015 року з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ОСОБА_1 .

Представник заявника - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про заміну сторони виконавчого провадження, додатково пояснив, що йому відома позиція Верховного Сду щодо з цього питання, однак зазначив, що позиція Верховного Суду стосувалась купівлі права вимоги між банком та фізичною особою, в той же час, в даному випадку, заявник придбав право вимоги за кредитним договором у посередника, фінансової установи, яким є ТОВ «ФК «Есаймент».

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. (п. 2 ч.3 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши доводи ОСОБА_1 щодо підстав заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 08 червня 2015 року, видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.03.2015 р.по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 9135873 (дев`ять мільйонів сто тридцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят три) гривні 83 копійки, а також витрати, пов`язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, 21 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» та Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату а клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги за договором кредиту №10-29/5115 від 28.01.2008 року, що укладений між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 .

Згідно з Акту приймання - передачі документів за Договором факторингу від 21 лютого 2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ВК «Есаймент» клієнт передав, а фактор прийняв необхідні документи, які складають «Кредитну справу» ОСОБА_2 за Договором кредиту №10-29/5115 від 28.01.2008 року.

22 лютого 2019 року, між ТОВ «ФК «Есаймент» та ОСОБА_1 укладено договір №2202/18 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває від належного Первісному кредитору права грошової вимоги Кредитним договором №10-29/5115 від 28.01.2008 року, що укладений між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 та оплачує Первісному Кредитору за Відступлені права грошову суму, у розмірі, порядку та на умовах, що зазначені у цьому Договорі.

Згідно з Акту приймання - передачі документів (додаток №2 по Договору про відступлення прав вимоги №2202/169 від 22 лютого 2019 року, ТОВ «ФК «Есаймент» передало, а ОСОБА_1 прийняв необхідні документи, які складають «Кредитну справу» ОСОБА_2 за Договором кредиту №10-29/5115 від 28.01.2008 року.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України pan>кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.&nbsp;

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судами обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичних осіб, які не можуть надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 260, 261, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Повний текст ухвали складено 17.07.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я