Справа № 311/199/19
Провадження № 2/311/365/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 квітня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд,

В С Т А Н О В И В :

До Василівського районного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому вказано наступне.

За час спільного проживання ОСОБА_1 у шлюбі з ОСОБА_2 у них народились діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

05 червня 2012 року за рішенням Василівського районного суду шлюб між сторонами був розірваний.

13 червня 2012 року за рішенням Василівського районного суду на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всього його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття.

Всупереч вимогам діючого законодавства, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків зі сплати аліментів на утримання дітей, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів.

У відповідності до розрахунку заборгованості, виконаного державним виконавцем Василівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області за виконавчим листом №2/802/716/12, виданого Василівським районним судом 26.06.2012, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.04.2017 до 31.10.2018 у сумі 50 813, 45 гривень.

Згідно довідки ПрАТ «ЗЗРК» за №14/145 від 05.07.2018, ОСОБА_2 з 27.06.2003 працював на підприємстві та 07.04.2017 звільнений за власним бажанням в зв'язку з переїздом на нове місце проживання.

Позивач вказала, що після звільнення з підприємства відповідач перестав сплачувати аліменти.

В зв'язку з заборгованістю зі сплати аліментів, постановами державного виконавця Василівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 29.10.2018 до боржника застосовані тимчасові обмеження у вигляді заборони виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві на полювання, у праві на користування вогнепальною зброєю.

Позивач зазначає, що вона проживає разом з двома малолітніми дітьми в квартирі АДРЕСА_1. Діти знаходяться на її утриманні.

Заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, який зобов'язаний був за рішенням суду своєчасно щомісяця сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, проте з 2017 року рішення суду не виконував.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_2 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 квітня 2017 року до 01 лютого 2019 року у розмірі 57 269,25 гривень та судові витрати на правничу допомогу у сумі 6 000,00 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_5 не зявилися, надали суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, заперечень проти позову суду не надав.

В судове засідання представник третьої особи не зявився, про причини неявки суду не повідомлено, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них народились діти: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13) та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14), які після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачкою, що підтверджено довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 29 грудня 2018 року №11576 (а.с.28).

13 червня 2012 року за рішенням Василівського районного суду в цивільній справі №2/802/716/2012 на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всього його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття (а.с.16).

У відповідності до розрахунку заборгованості, виконаного державним виконавцем Василівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 31.10.2018 за №24525/6, за виконавчим листом №2/802/716/12, виданим Василівським районним судом Запорізької області 26.06.2012, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.04.2017 до 31.10.2018 року у сумі 50 813, 45 гривень (а.с.19).

Згідно довідки, виданої ПрАТ «ЗЗРК» за №14/145 від 05.07.2018, ОСОБА_2 з 27.06.2003 року працював на підприємстві та 07.04.2017 звільнений за власним бажанням в зв'язку з переїздом на нове місце проживання, за наказом №96 від 07.04.2017 (а.с.17).

Відповідач припинив сплату аліментів після звільнення з роботи, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа по даній справі, яким платника аліментів зобов'язано здійснювати сплату аліментів в частині доходу (заробітної плати) платника. Також наявність заборгованості зі сплати аліментів з вини боржника.

При вирішенні періоду нарахування неустойки суд враховує, що згідно наданого третьою особою розрахунку заборгованості, заборгованість по аліментам виникла з 01 квітня 2017 року.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Крім того, п.22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд зазначає, що з положення наведеної вище норми Сімейного кодексу України, а також практики Верховного суду випливає, що оскільки відповідач протягом певного періоду часу не сплачує аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість, поважних причин несплати судом не встановлено, позивач як одержувач аліментів на дитину, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів.

Відповідно до правової позиції ОСОБА_6 Верховного суду, викладеної 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), в якій зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Еp=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: Еp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Оскільки, суд бере до уваги дані, надані у розрахунку заборгованості державним виконавцем Василівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 31.10.2018 за №24525/6, за виконавчим листом №2/802/716/12, виданим Василівським районним судом Запорізької області 26.06.2012, відповідно до якого ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.04.2017 до 31.10.2018 року в сумі 50 813, 45 гривень, а тому розмір пені від суми несплачених відповідачем ОСОБА_2 аліментів становить:

-за квітень 2017 року: 2 458 грн. 12 коп. х 1% х 641 = 15756,55 грн.;

-за травень 2017 року: 2 458 грн. 12 коп. х 1% х 610 = 14994, 53 грн.;

-за червень 2017 року: 2 458 грн. 12 коп. х 1% х 580 = 14 257,10 грн.;

-за липень 2017 року: 2 458 грн. 12 коп. х 1% х 549 = 13 495,08 грн.;

-за серпень 2017 року: 2 458 грн. 12 коп. х 1% х 518 = 12 733,06 грн.;

-за вересень 2017 року: 2 458 грн. 12 коп. х 1% х 488 = 11 995,63 грн.;

-за жовтень 2017 року: 2 458 грн. 12 коп. х 1% х 457 = 11 233,61 грн.;

-за листопад 2017 року: 2 458 грн. 12 коп. х 1% х 427 = 10 496,17 грн.;

-за грудень 2017 року: 2 458 грн. 12 коп. х 1% х 396 = 9 734,16 грн.;

-за січень 2018 року: 2 764 грн. 13 коп. х 1% х 365 = 10 089,08 грн.;

-за лютий 2018 року: 2 764 грн. 13 коп. х 1% х 337 = 9 315,12 грн.;

-за березень 2018 року: 2 764 грн. 13 коп. х 1% х 306 = 8 458,24 грн.;

-за квітень 2018 року: 2 764 грн. 13 коп. х 1% х 276 = 7 629,00 грн.;

-за травень 2018 року: 2 764 грн. 13 коп. х 1% х 245 = 6 772,12 грн.;

-за червень 2018 року: 2 804 грн. 64 коп. х 1% х 215 = 6 029,98 грн.;

-за липень 2018 року: 2 804 грн. 64 коп. х 1% х 184 = 5 160,54 грн.;

-за серпень 2019 року: 2 804 грн. 64 коп. х 1 % х 153 = 4 291,10 грн.;

-за вересень 2018 року: 3 227 грн. 90 коп. х 1% х 123 = 3 970,32 грн.;

-за жовтень 2018 року: 3 227 грн. 90 коп. х 1% х 92 = 2 969,67 грн.;

а всього 179 381,02 грн..

Враховуючи, що за вимогами ч.1 ст.196 СК України, стягнення пені, допускається у сумі не більше 100 відсотків заборгованості, тому сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 50 813,45 гривень.

В задоволенні позову в іншій частині суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів у вигляді розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем, на підтвердження заборгованості відповідача за виконавчим листом за період з 01 листопада 2018 року до 01 лютого 2019 року. При цьому суд зазначає, що складений позивачем особисто розрахунок заборгованості за вказаний період не є належним доказом в розумінні вимог діючого ЦПК України.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1); інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2).

З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За вимогами п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно укладеної угоди №1016 від 29.12.2018 позивача з адвокатом ОСОБА_5, додаткової угоди, винагорода оплачується у розмірі 6000 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мініму для працездатних осіб за годину витраченого часу. Згідно акту виконаних робіт, адвокатом було надана консультація, підготовлені документи, виконаний розрахунок пені та підготовлена позовна заява і за квитанцією №1016 від 11.01.2019 було сплачено 6 000 гривень.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково на суму 50 813 грн. 45 коп., яка становить 89 % від загальної суми заявленої позивачем в позові, то, як наслідок, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 340 грн. 00 коп. (6 000 грн. х 89 %), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 80, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, АР Крим, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 50 813 (пятдесят тисяч вісімсот тринадцять) гривень 45 копійок.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, АР Крим, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 340 (пять тисяч триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, АР Крим на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. (судовийзбір сплачувати на користь держави, розрахунковий рахунок № 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за ЄДРПОУ 37993783 (п.5), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7