Справа № 127/369/19
Провадження № 2/127/77/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18.08.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 18 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним та банком договір.

Позивач свій обов`язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 17.12.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 40 269,90 грн. Зважаючи на вищевикладене позивач змушений звертатись до суду з даним позовом.

Представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. до судового засідання не з`явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, з підстав, зазначених у позові (а.с.2-4) та відповіді на відзив (а.с.99-104), не заперечує проти заочного розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

А тому, на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України 08.01.2019 року судом було здійснено запит на адресу Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради щодо доступу до персональних даних відповідача ОСОБА_3 (а.с.39).

На вищезазначений запит суду надійшла відповідь від 11.01.2019 року №1793, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації місця проживання з 24.01.2018 року у зв`язку зі смертю особи 11.01.2018 року (а.с.41).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2019 року відкрито провадження у справі за вищезазначеною позовною заявою (а.с.42).

В процесі підготовки справи до судового розгляду судом було здійснено відповідні запити до державних органів, в результаті розгляду яких отримана наступна інформація.

Згідно актового запису про смерть №158 від 15.01.2018 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 57 років у м. Вінниці (а.с.49).

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно спадкової справи Першої вінницької державної нотаріальної контори №47/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадкоємцями за законом першої черги після смерті померлого, які спадщину прийняли, є дружина померлого ОСОБА_1 та донька померлого ОСОБА_2 (а.с.51-58).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

З огляду на зміст статті 1219 ЦК України, яка визначає права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, правовідносини, які виникли між сторонами, передбачають правонаступництво, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2019 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якості правонаступників відповідача ОСОБА_3 , який вибув із процесу у зв`язку зі смертю (а.с.63).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до судового засідання не з`явились із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Однак, від відповідача ОСОБА_2 надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву остання скористалась, згідно якого позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні останніх відмовити у зв`язку з безпідставністю (а.с.75-76). Також, від відповідача ОСОБА_2 надійшла письмова заява про застосування строку позовної давності (а.с.77).

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18.08.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 18 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним та банком договір (а.с.10, 11, 12-26).

При укладенні вищевказаного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач свій обов`язок по кредитному договору щодо надання ОСОБА_3 кредиту виконав. Однак, ОСОБА_3 вчасно не здійснювалось погашення кредитних коштів, таким чином останній зобов`язання за договором не виконав.

11.01.2018 року позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 15.01.2018 року (а.с.55).

Суд звертає увагу, що незважаючи на смерть позичальника 11.01.2018 року, стороною позивача позовні вимоги не зменшено, згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18.08.2008 року станом на 17.12.2018 року заборгованість позичальника перед банком становить 40 269,90 грн., яка складається з наступного: 10 862,14 грн. - тіло кредиту; 12 380,11 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 14 871,94 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 905,71 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.8-9).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в тому числі і кредитні зобов`язання перед позивачем на підставі кредитного договору №б/н від 18.08.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України(в редакції на момент смерті спадкодавця) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Частиною 3 ст.1281 ЦК України (в редакції на момент смерті спадкодавця) передбачено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Таким чином, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватись як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч.4 ст.1281 ЦК України в редакції на момент смерті спадкодавця).

Натомість, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що він в установленому законом порядку та в передбачені законом строки пред`явив свої вимоги до спадкоємців, оскільки матеріали справи не містять доказів реєстрації в установленому законом порядку органами нотаріату претензії позивача як кредитора до спадкоємців позичальника (боржника) в передбачені ч.ч.2, 3 ст.1281 ЦК України (в редакції на момент смерті спадкодавця) строки чи безпосереднє пред`явлення претензії до спадкоємців в ті самі строки тощо.

Частина 1, 2 ст.1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи в установлений законом строк донька померлого ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь доньки померлого ОСОБА_2 (а.с.52). Дружина померлого ОСОБА_1 , а також донька ОСОБА_2 спадщину прийняли, про що свідчать їх заяви (а.с.53, 54).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Натомість, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, що відповідачі в установленому законом порядку звертались до органів нотаріату із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, що останнім були видані такі свідоцтва щодо майна спадкодавця та чи було в дійсності таке майно у померлого за життя, вартість останнього тощо.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, стороною позивача не доведено, що позивачем в установленому законом порядку та в передбачені законом строки було пред`явлено вимоги до спадкоємців, що спадкодавцю за життя належало будь-яке (рухоме, нерухоме) майно чи право на таке майно, що відповідачі отримали останнє у спадщину, а тому в межах вартості майна, одержаного у спадщину, зобов`язані задовольнити вимоги кредитора. Окрім того, позивачем проведено нарахування відсотків, пені та штрафів за користування позичальником кредитних коштів після його смерті, що є неприпустимим.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відтак задоволенню не підлягають.

Що ж стосується заяви відповідача ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності до виниклих правовідносин, то суд вважає за можливе зазначити наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.7 листа «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року та Верховний Суд України в п.11 постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року роз`яснили, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Тобто, позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Оскільки, стороною позивача в установленому законом порядку не доведено свої позовні вимоги, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, до виниклих правовідносин строк позовної давності не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212, 509, 525, 526, 530, 536, 629, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1216, 1218, 1219, 1282 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження за адресою: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, рах. № НОМЕР_2 , МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомий, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомий, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя: