Справа № 180/356/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання Назаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.10.2018 року між сторонами був укладений попередній договір купівлі продажу житлового будинку, укладений в агенстві нерухомості «Центр Житла» та посвідчений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, за умовами якого, сторони зобовязались в обумовлений строк, в майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі продажу 7/12 частин житлового будинку за адресою: м. Марганець, вул. Коцюбинського, буд. 2 строком до 15.11.2018 року. Сума основного договору купівлі продажу житлового будинку узгоджена сторонами і становить 59444,00 грн., що має бути еквівалентно сумі в розмірі 2200,00 доларів США за курсом НБУ на день підписання основного договору. В рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу житлового будинку позивач передав, а відповідач отримав грошову суму у розмірі 10804,00 грн., що еквівалентно 400,00 доларів США. Позивач зазначає, що відповідач умови попереднього договору не виконав, основний договір купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами у зазначений в попередньому договорі строк укладено не було, суму завдатку не повернув. Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму завдатку, отриману за попереднім договором дарування житлового будинку у розмірі 10804,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 мала намір придбати у відповідачки ОСОБА_2 7/12 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул. Коцюбинського,2, у зв`язку з чим 31.10.2018 року між ними було укладено попередній договір (а.с.5-6), який в порушення вимог ст. ст. 635, 637ЦК України не був нотаріально посвідчений. Згідно зазначеного договору між сторонами, сумма основного договору купівлі-продажу будинку становила 2200 доларів США, що дорівнює 59444,00 грн. Згідно попередньої домовленості позивач ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 400 доларів США. На день звернення до суду грошова сума в розмірі 400 доларів СШАскладає за офіційним курсом НБУ за 1 долар 27,01 грн. (а.с.7).

Відповідно дост.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із вже укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку.

Оскільки договір дарування будинку між сторонами укладено не було, суд вважає, що передана позивачем за попереднім договором житлового будинку відповідачу сума у розмірі 10804,00 грн, що еквівалентно на час укладення договору 400,00 доларів США є не завдатком, а авансом, який підлягає поверненню позивачу в однократному розмірі.

Але зважаючи на те, що позивач не надала до суду доказів того, що з вини відповідача не було укладено основний договір купівлі-продажу будинку у строк, визначений попереднім договором, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, тому позов не підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами.

З іншими вимогами позивачка не зверталася, додаткових доказів чи клопотань про їх витребування до суду не подавала.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Щодо розподілу судових витрат пов'язаних з розглядом справи, то вони, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 526, 635, 570, 571 ЦК України, ст.ст. 4,12,13,81, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко