Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Справа153/174/19

Провадження2/153/39/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача: Ямпільський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури, Ямпільське відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Представник Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що з 20 квітня 2018 року і по теперішній час у комунальному закладі «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повному державному утриманні перебуває малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітній ОСОБА_1 перебуває у службі у справах дітей Ямпільської РДА на обліку дітей, які проживають в сім'ях, що опинились в складних життєвих обставинах з підстав невиконання матір'ю своїх обов'язків. Сім'я ОСОБА_2 перебуває в Ямпільському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що опинились в складних життєвих обставинах з 01 лютого 2016 року. З березня 2017 року з метою контролю за виконанням батьківських обов'язків стосовно неповнолітнього сина, підвищення рівня культури сімейних відносин, подолання проблем догляду та виховання дитини, покращення житлово-побутових умов, сім'я перебуває під соціальним супроводом.

ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1. Даний будинок є власністю її повнолітньої доньки. ОСОБА_2 немає постійного місця роботи, основним джерелом доходів є тимчасові заробітки на території місті та району. Будинок та присадибні ділянка за даною адресою знаходяться вкрай занедбаному стані. В будинку стіни, стеля, підлога, двері, вікна, посуд брудні. Меблі поламані, побутова техніка в неробочому стані, в кімнатах безлад та стійкий неприємний запах. В будинку відсутнє електропостачання. За період відсутності ОСОБА_1 умови проживання зовсім не змінились. Відсутні грошові заощадження, запаси продуктів харчування мінімальні. Присадибна ділянка не використовується за призначенням. Постійне відвідування сім'ї ОСОБА_2 спілкування, надання комплексу соціальних послуг, які здійснювались представниками структур дотичних до захисту прав дитинства не дали позитивного результату. Відповідач реагувала агресивно, вказуючи на необґрунтовані претензій та звинувачуючи всіх у її проблемах. Неодноразово була помічена в компаніях, що вживали алкогольні напої та вели себе неналежним чином.

Згідно інформаційної довідки дирекції КЗ «Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» за час перебування малолітнього ОСОБА_1 в даному закладі в структурі особистості дитини відбулись позитивні зміни. Підвищився комунікативний рівень за рахунок збагачення словникового запасу. За час перебування дитини в закладі ОСОБА_2 жодного разу не відвідала сина. Не цікавиться його життям та успіхами. За інформацією Ямпільського ВП ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.. 184 КУпАП. За період перебування ОСОБА_1 в КЗ «Вінницькому обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей» ОСОБА_2 жодного разу не з'явилась до служби у справах дітей Ямпільської РДА, незважаючи на неодноразові запрошення для бесіди та знаходження шляху виходу із складних життєвих обставин.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 без поважних причини тривалий час не піклується про фізичний та духовних розвиток дитини, не створює умов для здобуття освіти, не займається підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечувала необхідного харчування, умов проживання та медичного догляду, а за час перебування дитина на державному утриманні не здійснила жодних дій для повернення дитини в сім'ю. З метою захисту прав малолітнього та надання йому статусу дитини, яка позбавлена батьківського піклування просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь сина ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від заробітку матері, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Представник позивача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Вінницької області як органу опіки ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд даної справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що відповідач була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не з'явилась в судове засідання, не повідомила суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача.

Представник Ямпільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Не заперечує з приводу задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до цього правовідносини:

Із наданих сторонами письмових доказів - із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився ОСОБА_1, батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.4).

З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 Сімейного кодексу України встановлено, що відомості про батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 вказані відповідно до ст.135 СК України за вказівкою матері (а.с.7).

З акту обстеження умов проживання від 29 січня 2019 року встановлено, що місцем обстеження умов проживання був житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, де зареєстрована та проживає ОСОБА_2. Будинок та присадибна ділянка за даною адресою знаходяться у вкрай занедбаному стані. В будинку стіни, стеля, підлога, двері, вікна, посуд брудні. Меблі поламані, побутова техніка в неробочому стані, в кімнатах безлад та стійкий неприємний запах. В будинку відсутнє електропостачання. Тепловий режим некомфортний для проживання. Запаси харчування мінімальні. Умови для проживання дитини відсутні (а.с.8).

Згідно інформаційної довідки дирекції КЗ «Вінницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей» від 17 січня 2019 року за час перебування малолітнього ОСОБА_1 в даному закладі в структурі особистості дитини відбулись позитивні зміни. Підвищився комунікативний рівень за рахунок збагачення словникового запасу. Що стосується стосунків з матір'ю, то ОСОБА_1 неохоче ділиться інформацією про особливості їх стосунків, однак коли ОСОБА_2 телефонувала (дуже рідко), то запрошував приїхати, ділився з нею своїми успіхами. ОСОБА_2 часто не дотримувалась даних дитині обіцянок (а.с.9).

З інформації про результати супроводу сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків та рекомендації щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_1 встановлено, що сім'я ОСОБА_2 перебуває в Ямпільському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що опинились в складних життєвих обставинах з 01 лютого 2016 року. В ході здійснення соціального супроводу сім'ї надавався комплекс необхідних соціальних послуг, однак сім'я не виконувала плану соціального супроводу, частково дослухалась до порад та рекомендацій фахівців із соціальної роботи. ОСОБА_2 не змінила умови проживання на краще. В будинку відсутні продукти харчування, брудно, порушені санітарно-гігієнічні умови проживання. Ямпільський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Зі звіту за результатами соціального супроводу сім'ї встановлено, що сім'я ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом з 15 березня 2017 року по 11 жовтня 2017 року у зв'язку зі складними життєвими обставинами, які необхідно подолати або мінімізувати їх наслідки та через ухилення матері від виконання своїх батьківських обов'язків. Встановлено, що сім'я не подолала складні життєві обставини (а.с.11).

З відповіді на запит Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 09.01.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов'язків щодо виховання дітей) (а.с.12).

Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 встановлено, що Ямпільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує ОСОБА_7.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 167 Сімейного кодексу України покладає на суд обов'язок вирішити питання щодо влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги Висновок наданий органом опіки та піклування Ямпільської РДА від 06.02.2019 року, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з підстав самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомого ухилення від виховання та утримання дитини, відсутності бажання на виконання батьківських обов'язків, на спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Судом було встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причини тривалий час не піклується про фізичний та духовних розвиток сина, не створює умов для здобуття освіти, не займається підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечувала необхідного харчування, умов проживання та медичного догляду. За час перебування ОСОБА_1 на державному утриманні не здійснила жодних дій для повернення дитини в сім'ю.

Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, які б підтверджували виконання нею обов'язків виховання та утримання дитини тощо, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

При прийнятті рішення у наявній справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України» (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Згідно ст. ст. 111, 112 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач будучи матір'ю ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, одягу, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками відносно сина.

Так, відповідно до ст.243 Сімейного кодексу України, над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування встановлюється опіка чи піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до п.3.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень статей 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідачі, як батьки дітей, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлені права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми, так і з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями сімейного законодавства, діючи в межах заявлених позовних вимог, суд ураховує право позивача щодо примусового стягнення аліментів в судовому порядку у частці від доходу відповідача та присуджує відповідачу до сплати аліменти на утримання неповнолітьної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини, при цьому суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, не має інших утриманців та соціальних зобов'язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, за відсутності доказів спростування останнього.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до положень ч.1,3 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області як орган опіки та піклування в інтересах малолітньогоОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача: Ямпільський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури, Ямпільське відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 167, 171, 180, 24, 246 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача: Ямпільський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури, Ямпільське відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Органу опіки та піклування Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької областідля подальшого влаштування.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1 на користь неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј частки від її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 06 лютого 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1536 гривень 80 копійок.

Рішення у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у сумі платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М. Дзерин