ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4832/17 Номер провадження 22-ц/814/156/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді Триголова В.М.,

Суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

секретар: Ряднина І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2

на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову та на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк", треті особи: Автозаводський відділ державної виконавчої служби м.Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності на майно, звільнення його з-під арешту, визнання недійсними договорів іпотеки, припинення іпотеки, виключення записів з реєстру іпотек та заборон відчуження, визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Укрінбанк» про визнання права власності на майно, звільнення його з-під арешту, визнання недійсними договорів іпотеки, припинення іпотеки, виключення записів з реєстру іпотек та заборон відчуження, визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

У позові посилалась на те, що вона є єдиним спадкоємцем свого батька ОСОБА_6, який був засновником Приватного підприємства «Комерційна фірма «Світлана».

26.09.2007 року в забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором №215-07, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Укрінбанк», між ПП «КФ «Світлана» і ПАТ «Укрінбанк» було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки за вказаним договором була будівля 1140 м2, розташована за адресою: АДРЕСА_1/. Також ПП «КФ «Світлана» виступила майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_5 за кредитним договором №233-07 від 17.10.2007 року. Предметом іпотеки у вказаному договорі іпотеки №12-07 від 17.10.2007 року була будівля, загальною площею 1140,70 м2, та земельна ділянка, площею 1349 м2. Вважає, що у вказаних договорах іпотеки неправильно визначено предмет, оскільки станом на день їх укладення частина будівлі була відчужена за договорами купівлі-продажу. Земельна ділянка площею 1349 м2 взагалі не належала ПП «КФ «Світлана», а тому не могла бути передана в іпотеку. Також зазначені договори іпотеки не містять умови щодо посилання на видачу заставної або її відсутність, яка є істотною умовою. 10.12.2010 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою Ю.Л. були здійснені виконавчі написи, за якими було запропоновано в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами звернути стягнення на майно ПП «КФ «Світлана» - будівлю та земельну ділянку. Вважає, що виконавчі написи було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства, оскільки боржнику та майновому поручителю не було направлено повідомлення про розмір заборгованості, а тому заборгованість не була безспірною. Також, наявність нескасованих арештів порушує її права, як спадкоємця.

У позові ОСОБА_2 просила визнати право власності на будівлю, площею 1140,70 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; визнати право власності на земельну ділянку площею 1349 м2, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; звільнити з-під арешту будівлю та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсними іпотечні договори №173-07 від 28.09.2007 та №192-07 від 17.10.2007, укладені між ПП «КФ «Світлана» та АТ «Укрінбанк»; визнати припиненою іпотеку за договорами №173-07 від 28.09.2007 та №192-07 від 17.10.2007, укладеними між ПП «КФ «Світлана» та АТ «Укрінбанк»; виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис з реєстраційним номером 4927-4928 про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за іпотечним договором №192-07 від 17.10.2007 року; визнати виконавчі написи нотаріуса №5108, №5109 від 10.12.2010 такими, що не підлягають виконанню; поновити строк позовної давності на підставі того, що про порушення своїх прав власника вона дізналася у травні 2015 року.

У травні та повторно у червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася із клопотаннями про накладення арешту для забезпечення позову, у яких просила накласти арешт на майно ПП «КФ «Світлана», переоформлене на ТОВ «Юридична група «Пріоритет».

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2018 року було відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" про визнання права власності на майно, звільнення його з-під арешту, визнання недійсним договору іпотеки - залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 лютого 2019 року уточнено, що ОСОБА_2 відмовлено також у задоволенні вимог про визнання іпотеки припиненою, виключення записів з реєстру іпотек та заборон відчуження, визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

З рішенням та ухвалою суду не погодилась позивач ОСОБА_2, яка, посилаючись на необґрунтованість судових рішень, порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, подала на них апеляційні скарги, в яких просить постановити нові рішення, якими задовольнити її заяву про забезпечення позову, а також повністю задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування доводів скарги на ухвалу суду зазначає, що вона, згідно заповіту свого батька і засновника ПП «КФ «Світлана», є єдиним спадкоємцем майна підприємства. А тому висновок суду, що забезпеченням позову шляхом накладення арешту на майно може бути порушено права інших осіб - спадкоємців засновника, є упередженим та необгрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга на ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернулася в районний суд із заявою про забезпечення її позову про визнання права власності на майно, звільнення його з-під арешту, визнання недійсними договорів іпотеки, припинення іпотеки, виключення записів з реєстру іпотек та заборон відчуження, визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню. У заяві позивач просила накласти арешт на майно ПП «КФ «Світлана», переоформлене на ТОВ «Юридична група «Пріоритет».

Заява мотивована тим, що ТОВ «Юридична група «Пріоритет» незаконно набуло право власності на майно ПП «КФ «Світлана», що є предметом позову.

Як передбачено ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст. 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Верховний Суд дав роз'яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність ізареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши надані суду апеляційної інстанції докази, колегія суддів приходить до висновку, що на час постановлення оскаржуваної ухвали у суду були відсутні данні, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, спірне майно було перерєстровано в ході проведення виконавчих дій, також відсутнє обгрунтування необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, окрім того, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту може вплинути на права інших осіб, в тому числі інших законних спадкоємців спірного майна.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що згідно заповіту свого батька і засновника ПП «КФ «Світлана», вона є єдиним спадкоємцем майна підприємства, оскільки як було встановлено судом першої інстанції зазначений заповіт був скасований спадкодавцем.

А тому суд першої інстанції, враховуючи відсутність доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення, прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову.

У апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2 вказує, що місцевим судом не було розглянуто її вимоги про поновлення строку позовної давності, яку вона заявляла у позові, посилаючись на те, що вона є власником ПП «КФ «Світлана» з 1996 року відповідно до п.3.6 Статуту підприємства, а не на підставі прийняття спадщини.

Також посилається на неповне дослідження судом наданих сторонами доказів, неправильність і необгрунтованість висновків суду щодо дійсних обставин справи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 28 вересня 2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою Ю.Л. було посвідчено іпотечний договір №173-07, укладений між АТ «Укрінбанк» та ПП «КФ «Світлана» в особі засновника ОСОБА_6, за зобов'язаннями ОСОБА_4 Відповідно до п.1.1 договору іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з умов кредитного договору №215-07 від 28 вересня 2007 року, укладеного між АТ «Укрінбанк» та ОСОБА_4 та додаткових угод до нього, укладених протягом строку його дії. В п.2.1 іпотечного договору №173-07 визначено, що предметом іпотеки є будівля загальною площею 1140,70 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1/ та земельна ділянка площею 1349 м2, по АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1 цільове призначення якої: 1.11.3. Землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг.

17 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою Ю.Л. було посвідчено іпотечний договір №192-07 (наступна іпотека), укладений між АТ «Укрінбанк» та ПП «КФ «Світлана» в особі засновника ОСОБА_6, за зобов'язаннями ОСОБА_5 В п.1.1 іпотечного договору №192-07 зазначено, що наступною іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з умов кредитного договору №233-07 від 17.10.2007, укладеного між АТ «Укрінбанк» та ОСОБА_5 та додаткових угод до нього, укладених протягом строку його дії. Іпотекодавець-майновий поручитель з метою забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитною угодою надає в наступну іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме будівлю та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

10 грудня 2010 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою Ю.Л. вчинено виконавчі написи, які зареєстровані в реєстрі за №5108 та №5109. Відповідно до змісту вказаних виконавчих написів нотаріусом було запропоновано звернути стягнення на будівлю загальною площею 1140,70 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1/ та земельну ділянку, площею 1349 м2, по АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, цільове призначення якої: 1.11.3. Землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг.

На підставі заяви ПАТ «Укрінбанк» 27.12.2010 року та 11.02.2013 року державним виконавцем Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих написів, вчинених приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою Ю.Л.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.09.2014 року по справі №524/8376/14-ц задоволено позов ПП «КФ «Світлана» до ОСОБА_6 про визнання права власності; визнано за ПП «КФ «Світлана» право власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 1349 м2 за кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться під триповерховою будівлею АДРЕСА_1. Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 11.12.1999 виконавчий комітет Кременчуцької міської Ради продав, а ПП «КФ «Світлана» придбало земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 1349 м2. У рішенні виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за № 1495 від 22.10.1999 зазначено назву підприємства, як ПП «Світлана». Саме з даної обставини відбулися розбіжності в назві власника спірної земельної ділянки. Рішення суду по даній справі було мотивовано тим, що захист прав позивача іншим шляхом є неможливим, оскільки ЦПК України не передбачав встановлення факту належності правовстановлюючого документа для юридичної особи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, засновник ПП «КФ «Світлана», помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, 18.02.2015, актовий запис 36.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому майно.

22 травня 2017 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова нотаріуса мотивована тим, що за життя ОСОБА_6 склав декілька заповітів. В результаті подання спадкодавцем заяви про скасування заповіту, посвідченого в 2002 році, приватне підприємство та інше майно ОСОБА_6 повинно спадкуватись за законом.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями І черги після померлого ОСОБА_6 є донька померлого ОСОБА_2 та дружина померлого ОСОБА_3

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, іпотекодержателем спірного майна будівлі загальною площею 1140,70 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 1349 м2, по АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1 є ТОВ «ЮРИДИЧНА ГРУПА «ПРІОРИТЕТ».

Будь-яких позовних вимог, в тому числі про визнання недійсними договорів іпотеки та визнання іпотеки припиненою, виключення запису з реєстру іпотек та заборон відчуження з реєстраційним номером 4927-4928, скасування арештів накладених на нерухоме майно і визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, до вказаної юридичної особи ОСОБА_2 не заявляла.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із позовом за захистом своїх прав, ОСОБА_2 висуває вимоги щодо визнання за нею права власності на нерухоме майно, визнання недійсними договорів іпотеки та визнання іпотеки припиненою, виключення запису з реєстру іпотек та заборон відчуження з реєстраційним номером 4927-4928, скасування арештів накладених на нерухоме майно і визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

Відповідачем у даному спорі ОСОБА_2 визначила ПАТ «Укрінбанк», що свідчить про те, що на думку позивача на даний час саме вказана юридична особа порушує, не визнає або оспорює її права.

Разом із тим, матеріалами справи підтверджується те, що станом на день розгляду справи ПАТ «Укрінбанк» не є іпотекодержателем спірного майна та відповідно стороною виконавчого провадження.

Статтями 12, 11, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Беручи до уваги вищевикладене, та те, що позивачем не підтверджено та не доведено. чим саме порушуються її права ПАТ «Укрінбанк», вимог до інших осіб ОСОБА_2 у даній справі не заявляла, місцевий суд прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що судом не було розглянуто її доводи щодо поновлення строку позовної давності на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до положень ст. 267 ЦПК України можливість застосування позовної давності до вимог позивача пов'язана лише з наявністю про це заяви іншої сторони.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що позивач є власником ПП «КФ «Світлана» з 1996 року відповідно до п.3.6 Статуту підприємства, а не на підставі прийняття спадщини. Як вбачається із вказаного пункту Статуту вразі смерті, визнання недієздатним або виходу на пенсію засновника підприємства, право на власність переходить до прямих спадкоємців. (т.1 а.с. 39). На даний час відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_6, також відсутні підтвердження того, що вона є новим власником ПП «КФ «Світлана» після виходу ОСОБА_6 на пенсію у 1996 році або після його смерті.

Необгрунтованими є також доводи апеляційної скарги щодо безпідставного незадоволення клопотання про заміну відповідача ПАТ «Укрінбанк» на анлежного відповідача ТОВ «Юридична група «Пріорітет», так як місцевий суд вірно зазначив, що ОСОБА_2 без поважних причин було порушено строки заявлення такого клопотання, а тому на законних підставах відмовив в його задоволенні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться до доводів і обгрунтувань, зазначених у позовній заяві.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення і ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2018 рокута задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову та рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.М. Триголов

СУДДІ Т.В. Одринська

О.О. Панченко