ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4376/19 Справа № 183/1130/14-ц Головуючий у першій інстанції: Городецький Д. І. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з даною заявою, посилаючись на те, що було втрачено оригінал виконавчого документу. Тому заявник просив поновити строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа №183/1130/14-ц, виданого 04.10.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, та видати дублікат вказаного виконавчого листа №183/1130/14-ц (а.с. 62).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено (а.с. 68-70),

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та задоволення заяви банку у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2014 року у цивільній справі №183/1130/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість, станом на 06 лютого 2014 року, в сумі 6303,83 гривні, що складається з наступного: 5042,42 гривень - заборгованість за кредитом, 485,04 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штраф відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 276,37 гривень - штраф (а.с.45-48).

Зазначене вище рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

04 листопада 2014 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» отримані копія зазначеного вище рішення суду №183/1130/14-ц та два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, що підтверджується розпискою представника банку на обкладинці справи.

Згідно листа Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 06.08.2018 року №32817, виконавчий лист №183/1130/14-ц, виданий 04.10.2014 року Новомосковським міськрайонним судом знаходився на виконанні у Новомосковському МР ВДВС ГТУЮ, ВП №45510953, але 18 травня 2015 року на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» було закрите, та виконавчий лист направлений до Новокодацького ВДВС, однак до адресату не дійшов, так як був втрачений при поштовій пересилці (а.с. 65).

Враховуючи зміст наведеного вище листа, який наданий суду заявником, втрата виконавчого листа відбулась у травні 2015 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N606-XIV, в редакції, чинній на час втрати виконавчого документу, було встановлено строк пред'явлення виконавчих листів суду до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Із заявою, що розглядається, стягувач звернувся до суду 12.10.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, зокрема, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам; приймаючи до уваги, що з часу втрати виконавчого листа до часу звернення АТ КБ «Приватбанк» із заявою, що розглядається, минуло понад три роки; приймаючи до уваги, що АТ КБ «Приватбанк» не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин суттєвого порушення банком річного строку, що встановлений п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N606-XIV, в редакції, чинній на час втрати виконавчого документу, враховуючи, що з травня 2015 року банк рухом виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом не цікавився; приймаючи до уваги, що річний строк пред"явлення виконавчого листа до виконання закінчився до вступу в дію Закону України №2147-УШ від 03.10.2017 року та враховуючи, що п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено видачу дубліката виконавчого листа, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого листа до виконання, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви стягувача про поновлення строку пред"явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа.

Суд наголошує, що в заяві (а.с. 62), яка розглядається, банком не зазначено про факт неотримання ним у 2015 році копії постанови державного виконавця Новомосковського МР ВДВС від 18 травня 2015 року про закриття виконавчого провадження ВП №45510953 на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вказаного вище виконавчого листа.

Крім того, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту втрати виконавчого листа, оскільки в листі Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 06.08.2018 року №32817 не зазначено джерел інформації щодо втрати виконавчого листа при пересилці та не вказано джерел інформації про неотримання вказаного виконавчого листа Новокодацьким ВДВС. Більше того, інформація про направлення 18 травня 2015 році виконавчого листа до Новокодацького ВДВС не відповідає дійсності, оскільки станом на травень 2015 року органу державної виконавчої служби з назвою "Новокодацький ВДВС" не існувало; рішення міськради про перейменування районів міста Дніпро (Ленінський перейменовано на Новокодацьний) було прийняте лише 26 листопада 2015 року, що є загальновідомою інформацією.

Колегія звертає увагу, що заявником інших доказів на підтвердження своїх доводів не надано, клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, змістом апеляційної скарги, протоколом судового засідання.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення місцевого суду - без змін.

Колегія звертає увагу, що стягувач не позбавлений можливості звернення до суду з іншою заявою щодо видачі дублікату виконавчого документу, із зазначенням інших підстав, доказів.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді