БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/7510/18 провадження № 2/361/1132/19
У Х В А Л А

«18» квітня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_3 на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 2 400 000 грн. 00 коп.

29 березня 2019 сторони у справі повторно подали спільну заяву про укладення мирової угоди, в якій просять затвердити мирову угоду, шляхом припинення права власності на земельні ділянки, що належать на праві власності ОСОБА_3 та визнання за ОСОБА_2 права власності на ці земельні ділянки. Укладення мирової угоди у такий спосіб мотивовано тим, що у ОСОБА_3 відсутня реєстрація будь-якого майна та майнових прав крім земельних ділянок, що належать йому на праві власності. Крім того, відповідно до умов договору позики у разі несвоєчасного погашення заборгованості у строк до 01 вересня 2018 року ОСОБА_3 зобовязався передати земельні ділянки, що належать йому на праві власності. З підстав затвердження мирової угоди, сторони просять закрити провадження у даній справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заяву про укладення мирової угоди підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у судове засідання не зявився,

16 квітня 2019 року подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши думку представника позивача, перевіривши заяву про укладення мирової угоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із частиною сьомою статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до частин першої, другої, третьої та четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди вбачається, що вона укладена з метою врегулювання спору щодо повернення позичених грошових коштів, шляхом переходу права власності на нерухоме майно відповідача до позивача. Вказана мирова угода укладена на основі взаємних поступок, що стосуються прав і обов'язків сторін, які не входять до предмету позову. Предметом спору у даній справі є стягнення грошових коштів за договором позики у розмірі

- 2 400 000 грн. 00 коп.

Крім того, суд зауважує, що мирова угода не є правочином, який вчиняється за загальними правилами цивільного законодавства, а є різновидом зобов'язання, що виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою). У даному випадку питання щодо переходу права власності на земельні ділянки у разі не виконання позичальником зобовязань щодо повернення грошових коштів може бути вирішено у позасудовому порядку.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Надана сторонами мирова угода не стосується предмета позову, умови мирової угоди не пов'язані зі спірними правовідносинами.

Частиною пятою статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року у затвердженні мирової угоди, укладеної сторонами на аналогічних умовах відмовлено.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним відмовити сторонам у затвердженні мирової угоди.

Керуючись статтями 207, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У затвердженні мирової угоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відмовити.

Продовжити судове засідання у справі № 361/7510/18.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Василишин