ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5282/19 Справа № 212/7212/18 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Євтодій К.С.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2019 року, яка постановлена суддею Ваврушак Н.М. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про витребування коштів із чужого володіння та стягнення коштів за виконані послуги по дорученню.

В лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення вище вказаного позову, шляхом накладання арешту на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВТ № 901305 від 14.01.2005 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 4 500 доларів США та 2500 грн., за виконані послуги по дорученню.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи.

Так, судом першої інстанції не враховано, що між сторонами існує спір щодо неповернення відповідачкою грошових коштів в розмірі 7000 доларів США та недотримання відповідачкою досягнутих з позивачем домовленостей, тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законні та обґрунтовану, на її думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що позивач не навів достатніх підстав які б свідчили про те, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову можу утруднити чи взагалі унеможливити виконання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах вимог заяви про забезпечення позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 подано позовну заяву до ОСОБА_2 про витребування коштів із чужого володіння та стягнення коштів за виконані послуги по дорученню.

Крім того, до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВТ № 901305 від 14.01.2005 року, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, тому заява про забезпечення позову є безпідставною та необґрунтованою.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про витребування коштів із чужого володіння та стягнення коштів за виконані послуги по дорученню.

Відповідно до заявлених позовних вимог, між сторонами існує спір щодо неповернення відповідачкою грошових коштів в розмірі 4500 доларів США та 2500 грн., та недотримання відповідачкою досягнутих з позивачем домовленостей щодо продажу позивачу земельної ділянки із залишками домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігати ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при вирішенні заяви позивача про забезпечення позову, належним чином не надано оцінку тому, що між сторонами існує спір щодо стягнення з відповідачки на користь позивача грошових коштів, та в разі задоволення позову може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення. При цьому, суд першої інстанції не врахував, що вид забезпечення позову, обраний позивачем, може бути змінений судом на інший, який буде спрямовий ним на збереження існуючого становища сторін до завершення розгляду справи.

При цьому слід зауважити, що такий спосіб забезпечення позову не повинен обмежувати прав відповідачки на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст. 153 ЦПК України, не витребував у заявника додаткових матеріалів та інших доказів щодо можливості забезпечення позову співмірно заявленим позовним вимогам.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції не перевірено необхідності забезпечення позову, в межах заявлених позивачем позовних вимог, не встановлено факту того, чи існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не перевірено можливість часткового задоволення заяви позивача в межах заявлених вимог, що свідчить про порушення судом порядку вирішення заяви про забезпечення позову, а тому ухвала від 05 лютого 2019 року, як постановлена з порушенням зазначених норм процесуального права, підлягає скасуванню з передачею питання щодо заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена без дотримання норм процесуального права щодо встановлення обставин, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, з направленням матеріалів за заявою ОСОБА_1 до суду першої інстанції для розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2019 року скасувати.

Матеріали за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування коштів із чужого володіння та стягнення коштів за виконані послуги по дорученню повернути до суду першої інстанції для розгляду, згідно вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: