Справа № 526/38/19
Провадження № 2/526/208/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 квітня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС-АГРО», треті особи: ОСОБА_4, страхова компанія "Еталон" про відшкодування завданої шкоди,-

встановив:

04 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС-АГРО», треті особи: ОСОБА_4, страхова компанія "Еталон" про відшкодування завданої шкоди.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що 18 липня 2018 року, о 16 годині 00 хвилин на автодорозі Гадяч-Опішня ОСОБА_4 керував автомобілем КАМАЗ, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та зїхавши на узбіччя, здійснив зіткнення із автомобілем НОМЕР_1, який був припаркований на узбіччі по ходу руху автомобіля «КАМАЗ». ОСОБА_1 отримав травми та змушений був звертатися до лікарів та витрачали кошти на проведення лікування та лікарські засоби, про що свідчать квитанції про сплату грошових коштів, в сумі що в загальному становить 6 757 грн. 94 коп. Також внаслідок ДТП та заподіяної шкоди ОСОБА_1 здоровю, спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 50 000 грн. 01 серпня 2018 року ОСОБА_1 оплатив квитанцію №038296 в сумі 4 000 гри. за виконання висновку про визначення вартості матеріального збитку. Відповідно висновку №01-08 про визначення вартості матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу (КТЗ), марки «Peugeot Expert» д.н.з. НОМЕР_2 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ станом на 01.08.2018 року становить 142 867, 80 грн. Тому звернувся до суду та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС- АГРО» на користь ОСОБА_1 завданий матеріальний збиток у розмірі 153 625 грн. 74 коп., завдану моральну шкоду у розмірі 50 000 гри., понесені судові витрати та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Страхову компанію «Еталон».

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2, в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, посилався на доводи, викладені у відзиві та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відзиві на позовну заяву наданою відповідачем зазначено, що водій ОСОБА_4, який керував вантажним автомобілем КАМАЗ 45143, номерний знак НОМЕР_3 з причепом марки «НЕФАЗ», номерний знак НОМЕР_4, здійснив зіткнення із автомобілем позивача «Пежо-Експерт», номерний знак НОМЕР_2, на момент даного ДТП відповідальність транспортного засобу відповідача була застрахована у Страховій компанії «Еталон». Позивачем не надано доказів чи були звернення зі сторони позивача до страхової компанії «Еталон» з приводу виплати страхового відшкодування у межах страхових сум, а тому не відомо чи відшкодовувалась шкода страховою компанією.

Третя особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку представника відповідача та у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи - Страхової компанії «Еталон» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України обовязок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 18 липня 2018 року о 16 годині 00 хвилин на 1 км автодороги Гадяч-Опішня ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_5, з причепом марки «НЕФАЗ», номерний знак НОМЕР_4 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та зїхавши на узбіччя, здійснив зіткнення із автомобілем НОМЕР_1, який був припаркований на узбіччі по ходу руху автомобіля «КАМАЗ», чим порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Гадяцького відділу поліції від 28.08.2018 року про закриття кримінального провадження та постановою Гадяцького районного суду від 10.10.2018 року у справі № 526/1808/18.

Вказаною постановою суду ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником транспортного засобу марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_3 та причепу марки «НЕФАЗ», номерний знак НОМЕР_4 є ТОВ «ЄВРОПА-ТРАНС-АГРО»

Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Пежо-Експерт», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 та обставини даного ДТП, не потребують доказуванню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи водієм.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, за шкоду, завдану позивачу повинна відповідати юридична особа, яка є власником транспортного засобу марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_3 та роботодавцем ОСОБА_4, який на момент ДТП керував вказаним транспортним засобом.

Відповідно висновку №01-08 про визначення вартості матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу (КТЗ), марки «Peugeot Expert» реєстраційний номер НОМЕР_6 вартість матеріального збитку станом на 01 серпня 2018 року становить 142 867,80 грн.

Станом на день дорожньо-транспортної події цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_3 була страхована у Страховій компанії «Еталон», що підтверджується полісом №АК/7173259.

Відповідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становити: шкоду, заподіяну життю і здоровю 200 тис. грн., шкоду, заподіяну майну - 100 тис. грн.

Як встановлено в судовому засіданні позивач не звертався до Страхової компанії «Еталон» з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, що сталася 18.07.2018 року.

Отже, до спірних правовідносин мають бути застосовані, окрім загальних також і спеціальні норми, а саме ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На виконання наведеної норми процесуального закону суд при вирішенні цього спору керується висновками ОСОБА_5 Верховного Суду, сформульованими у постановах від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18) і від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18).

Вирішуючи питання про коло відповідачів у справах за позовами потерпілих осіб до винуватців дорожньо-транспортних пригод, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, суд касаційної інстанції зробив такий висновок.

У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов'язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Таким чином, у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 має право на відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди у розмірі, що перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності СК «Еталон» обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У п.23.1 ст.23 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, що діяла на час спірних правовідносин) встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, у тому числі моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Згідно ст.9 (п.9.1, п.9.3, п.9.4) ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, що діяла на час спірних правовідносин) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілого, становить 200 тисяч гривень на одного потерпілого; шкоду, заподіяну майну - 100 тис. грн.

Страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

З матеріалів справи вбачається, що Страхова компанія «Еталон» залучена судом як третя особа у справі. Під час розгляду справи процесуальний статус Страхової компанії «Еталон» залишився незмінним.

Наявними у справі світлокопіями документів, підтверджується, що на час страхового випадку - 18.07.2018 року, транспортний засіб марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_3 був страхований у Страховій компанії «Еталон», що підтверджується полісом №АК/7173259, який міститься в матеріалах кримінального провадження № 0000569.

За змістом ст.52 ЦПК України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не може нести відповідальність за вимогами, предявленими позивачем.

Суд, виходячи з норм Розділу V ЦПК України, позбавлений можливості ініціювати вирішення питання щодо притягнення до участі у справі інших осіб, зокрема залучення співвідповідача.

Отже, у цій справі на відповідача ТОВ "Європа-Транс-Агро" може бути покладена лише матеріально-правова відповідальність за шкоду виключно у розмірі, що перевищує суму страхового відшкодування.

Таким чином, розмір матеріальних збитків, визначений позивачем, перевищує ліміт страхового відшкодування на 42 867, 80 грн., які мають бути стягнуті з відповідача.

На підставі вищевикладеного, враховуючи встановлені судом обставини, позов до юридичної особи, яка є роботодавцем винної у дорожньо-транспортній пригоди особи, у межах ліміту страхового відшкодування, визначеного укладеним полісом, підлягає задоволенню на суму 42 867, 80 грн.

Також підлягають стягненню з відповідача судових витрат на проведення експертизи в сумі 4000 грн., що понесені позивачем, що підтверджується квитанцією № 038296 від 01.08.2018р.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката, суд вважає необхідним на підставі заяви позивача та відповідно до ч.6 ст. 142 ЦПК України віднести вирішення даного питання після постановлення рішення.

Відповідно до п.3 ч.2, ч.13 ст.141 ЦПК України суд вирішує розподіл судових витрат. Позовні вимоги задоволені на 23% (із заявлених 203625,74 грн. стягнуто 42 867,80 грн.), отже витрати на судовий збір мають бути стягнуті з відповідача у розмірі 23 % від 42 867,80 грн., відповідно 468,30 грн.

Керуючись ст.ст.141, 258,259, 263,264,265 ЦПК України,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс-Агро" (, місцезнаходження 77422, Івано-Франківська обл.м.Івано-Франківськ, вул.В.Івасюка,62) на користь ОСОБА_1 42 867 (сорок дві тисячі вісімсот шістдесят сім ) грн. 80 коп. завданої матеріальної шкоди, 4000 (чотири тисячі) грн. витрат на проведення експретизи та 468 грн.30 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Гадяцький районний суд Полтавської області.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання м. Гадяч, вул. Перевальна, 26-а, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_7.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС-АГРО», місцезнаходження: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. В.Івасюка, 62, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41101091.

Третя особа ОСОБА_4, місце проживання - Полтавська обл., Гадяцький р-н., с. Веприк, вул. Кизя, 13.

Третя особа Страхова компанія «Еталон», місцезнаходження м. Київ вул. Дігтярівська, 33б підїзд 2.

Повний текст рішення складено 19.04.2019 року.

Суддя: С. А. Киричок