№ 468/859/19-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

15.07.2019 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Лук`янівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищевказана позовна заява. Із змісту позовної заяви слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав останньому на підставі договору купівлі-продажу №1-117 від 16.04.1998 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т». При зверненні позивача до нотаріуса по питанню отримання свідоцтва про право на спадщину, останнім було роз`яснено про неможливість здійснення цього по причині того, що договір купівлі-продажу, на підставі якого померлому належав вищевказаний житловий будинок, не був нотаріально посвідчений та мав місце укладення на біржі. З урахуванням наведеного позивач просила визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України.

- відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Всупереч зазначеному позовна заява не містить зазначення ціни позову.

- відповідно до вимог п.5 та 6 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно глави 89 ЦК України оформлення права на спадщину здійснюється нотаріусами або в сільських населених пунктах - уповноваженими на це посадовими особами відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З наведених правових норм вбачається, що визнання права власності на спадкове майно можливе лише за наявності об`єктивних перешкод оформлення права на спадщину в органах нотаріату та посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Відповідно ст. 224 ЦК України (1963 року), який діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Водночас зазначена норма закону протирічила змісту діючої на той час ст. 227 ЦК України (1963 р.), згідно якої договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 28.04.1978 року (яка діяла на час виникнення правовідносин) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого

будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо

сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105, 114, ЦК ( 1540-06 ).

Позивач обґрунтовуючи неможливість оформлення спадщини в органах нотаріату посилається на відсутність нотаріального посвідчення правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу, що був посвідчений на біржі та ліквідацією продавця - Агропромислове підприємство "Червоний Маяк".

Проте, з системного аналізу вище наведених правових норм та висновків Пленуму Верховного Суду України вбачається, що угоди, які були укладені на біржі з приводу нерухомого майна, незважаючи на положення до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» підлягали нотаріальному посвідченню, при цьому в разі неможливості їх нотаріального посвідчення законодавством передбачається можливість визнання їх дійсними в судовому порядку (ст. 47 ЦК УРСР, ст. 220 ЦК України).

Водночас позовна заява не містить викладу обставин щодо неможливості вирішення питання з приводу ліквідації продавця будинку шляхом застосування інституту правонаступництва, а саме шляхом пред`явлення позову до органів місцевого самоврядування, на території яких розташоване спірне нерухоме майно та на територію яких поширюється їх юрисдикція.

За такого, позовна заява потребує додаткового обґрунтування щодо неможливості оформлення спадщини в органах нотаріату та необхідності вирішення даного питання в судовому порядку (неможливості визнання в судовому порядку правочину дійсним з подальшим зверненням до нотаріуса по питанню оформлення спадщини).

Із викладеного слід, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України, а тому це є підставою для залишення її без руху для виправлення вказаних недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лук`янівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків але не пізніше десяти днів з дня отримання позивачами ухвали, роз`яснивши, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява вважається неподаною і повертається.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ