Провадження № 2-з/760/105/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 6 385, 24 доларів США, що є еквівалентом 173 614, 67 гр. за договором позики.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову і просить:

-накласти арешт на нерухоме майно, в межах ціни позову в сумі 6 385, 24 гр., що належить відповідачу, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

-накласти арешт на відкриті (існуючі) в банківських установах рахунки, в межах ціни позову;

-передати арештоване майно відповідача на відповідальне зберігання позивачки.

Посилається на те, що предметом спору є боргові зобов'язання відповідача, що становлять 6 385, 24 доларів США, а останній від їх виконання ухиляється, існує ризик утруднення або унеможливлення виконання рішення в майбутньому.

В зв'язку з цим просить задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ст.151 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

В той же час, відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, предметом спору сторін є стягнення грошових коштів за договором позики, що становлять 6 385, 24 доларів США, що є еквівалентом 173 614, 67 гр. на момент пред'явлення позову до суду.

З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи викладене вище, предмет спору, з урахуванням співмірності вимог позивача з заявленими ним заходами забезпечення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача.

З урахуванням цього відсутні підстави для накладення арешту на відкриті (існуючі) в банківських установах рахунки, про що просить позивач,при цьому не зазначаючи номерів цих рахунків та банківських установ, у яких вони відкриті, а також передачі арештованого майна позивачу на відповідальне зберігання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на:

-квартиру АДРЕСА_2, що належить відповідачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 17 червня 2017 року.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_3.

Відповідач 1: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_4.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: Л.А.Шереметьєва