КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Київ

Справа №754/18015/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/6357/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: СоколовоїВ.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Авен-Єзер» на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Лісовської О.В. 28 лютого 2019 року у місті Києві, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Авен-Єзер», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено частково.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Приватного підприємства «Авен-Єзер» в межах суми позову - 2680560,00 (два мільйони шістсот вісімдесят тисяч п'ятсот шістдесят) грн.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що існує ймовірність вчинення відповідачем дій, направлених на відчуження майна, яке йому належить, що у подальшому значно ускладнить виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог.

Не погодилось із судовим рішенням ПП «Авен-Єзер», представником до суду подано апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує на те, що суд не пересвідчився в співмірності заявлених позовних вимог та вжитих заходах забезпечення позову. Зазначає, що пояснення та докази надані представником відповідача були судом повністю проігноровані. Крім цього, зазначає, що відповідач жодним чином не ухилявся від надання допомоги потерпілим у кримінальному провадженні за фактом ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_5 Саме за наполяганням керівництва ПП «Авен-Єзєр», з яким водій ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах, були частково відшкодовано матеріальні збитки, що не заперечується самою ОСОБА_2, а отже і спростовує твердження її представника про відсутність будь-якої фінансової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, представник ПП «Авен-Єзєр» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечує проти доводів викладених у апеляційній скарзі, вважаючи їх помилковими та безпідставними, та такими що ґрунтуються на неналежних доказах та припущеннях. На підставі викладеного просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2- адвокат Поліщук І.А. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

Представник ПП«Авен-Єзєр» - адвокат СиротінД.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, як передбачає ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду першої інстанції із позовом до Приватного підприємства «Авен-Єзер», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, та просила стягнути з відповідача на її користь суму моральної шкоди завданої смертю фізичної особи в розмірі 2680560, 00 грн.

В підготовчому засіданні представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та кошти відповідача в межах суми позову та заборони вчиняти будь-які дії щодо майна (коштів) відповідача в межах суми позову. Вказана заява мотивована тим, що предметом спору є відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті чоловіка позивача ОСОБА_5 з вини третьої особи ОСОБА_3, який перебував на момент вчинення кримінального правопорушення у трудових відносинах з відповідачем. Враховуючи те, що заявлені позовні вимоги мають значний розмір, відповідач протягом всього часу досудового розслідування та судового розгляду не здійснив жодних дій для відшкодування шкоди, не знаходиться за місцем реєстрації, може вчинити дії щодо відчуження майна на користь третіх осіб, що зробить у подальшому неможливим чи ускладненим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, представник позивача просив вжити заходи забезпечення позову.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається наявність спору між сторонами. Сума позовних вимог є досить значною - 2680560, 00 грн, та носить, зокрема, майновий характер. Заява про забезпечення позову містить достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову. Також існує наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист порушеного права позивача та поновлення його порушених прав та інтересів у випадку задоволення позовних вимог. Крім того, арешт на майно та грошові кошти накладений в межах суми позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення та докази надані представником відповідача були судом повністю проігноровані, а саме відповідач вказував на те, що позивачем не було надано доказів на підтвердження факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_5, та наявності підстав для здійснення їй відшкодування, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказані обставини підлягають з'ясуванню під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду є незаконною та при вирішенні питання про забезпечення позову враховані інтереси лише позивача не підтверджуються матеріалами справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Авен-Єзер» - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва 28 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 17 квітня 2019 року