ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 липня 2019 року

м. Харків

справа № 622/1311/15-ц

провадження № 22-ц/818/3620/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - кредитна спілка «Інтер-Інвест», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Інтер-Інвест», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Милиці Марії Леонідівни про захист прав споживача, порушення правил вчинення нотаріальних дій, визнання договору іпотеки недійсним, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної і моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 23 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Чернової О.В., в смт Золочів Харківської області, -

в с т а н о в и в :

У жовні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Інтер-Інвест», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Милиці Марії Леонідівни про захист прав споживача, порушення правил вчинення нотаріальних дій, визнання договору іпотеки недійсним, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 23 травня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Позивач просив розглянути справу за його відсутності.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи 07.05.2019 року та 23.05.2019 року. Повідомлення про вручення поштового відправлення були повернуті до суду як невручені «за закінченням терміну зберігання» та «у зв`язку з відсутністю адресата». Позивач вказує, що відділення пошти у смт Золочів працює з 08-00 год. до 18-00 год, в цей час він знаходиться на роботі. Вважає, що доставка смс-повідомлення на його телефонний номер не може вважатися належним повідомленням позивача про розгляд справи, оскільки відповідної письмової заяви він не подавав. ОСОБА_1 зазначає, що він був позбавлений права на судовий захист своїх порушених прав.

Кредитна спілка «Інтер-Інвест» надала відзив на апеляційну скаргу, просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 23 травня 2019 року - залишити без змін, справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання, і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що справа за позовом ОСОБА_1 перебуває в провадженні Золочівського районного суду Харківської області з жовтня 2015 року.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом (а.с.32 т.1).

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 26 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача до суду з урахуванням його належного повідомлення про розгляд справи за його позовом (а.с.106 т.1).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 08 вересня 2016 року ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 26 липня 2016 року - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.187-188 т.1).

19 червня 2018 року ухвалою Золочівського районного суду Харківської області провадження у справі закрито через наявність іншого рішення суду між тими ж сторонами за тим же предметом спору (а.с.126-127 т.2).

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 березня 2019 року ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року в частині закриття провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 :

про визнання недійсним пункту 8.2 Кредитного договору, укладеного 18 травня 2010 року між ОСОБА_1 та КС «Інтер - інвест»;

зобов`язання КС «Інтер - інвест» провести перерахунок заборгованості з урахуванням недійсності пункту 8.2 вказаного Кредитного договору;

зобов`язання КС «Інтер - інвест» зарахувати платіж по прибутковому касовому ордеру від 18 листопада 2011 року № 351 в розмірі 1 433 грн. 10 коп. в рахунок зменшення заборгованості по тілу кредиту;

зобов`язання КС «Інтер - інвест» погодити з ОСОБА_1 проведений перерахунок заборгованості - залишено без змін.

В іншій частині ухвалу суду скасовано та справу направлено до того ж суду для продовження розгляду новим складом суду (а.с.192-194 т.2).

Ухвалою судді Золочівського районного суду Харківської області Чернової О.В. від 09 квітня 2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи на 07 травня 2019 року (а.с.199 т.2).

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем зазначено адресу місця свого проживання: АДРЕСА_1 . Також вказано адресу для листування: АДРЕСА_2 .

Судові повістки про виклик до суду на 07.05.2019 року разом з ухвалою суду від 09.04.2019 року позивачу судом було відправлено на обидві адреси, зазначені у позовній заяві (а.с. 203 т.2).

Проте рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернуті до суду як невручені «за закінченням терміну зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 205,212 т.2).

07 травня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання розгляд справи відкладено на 23 травня 2019 року (а.с. 212 т.2).

Позивачу також на обидві адреси, зазначені ним в позові, було направлено судові повістки про виклик до суду на 23.05.2019 року. Проте рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернуті до суду як невручені «за місцем обслуговування адресат відсутній» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 218,221 т.2).

Одночасно із направленням позивачу судової повістки про призначення розгляду справи на 07 травня 2019 року, та на 23 травня 2019 року, ОСОБА_1 було направлено смс-повідомлення про виклик до суду на зазначені дати. Вказані смс-повідомлення були отримані позивачем (а.с.204, 217 т.2).

Крім того, інформація про дату, час та місце судового засідання розміщено у відкритому доступі на сайті «Судова влада».

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно статті 128 ЦПК України виклики в судове засідання здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, у випадках встановлених цим кодексом, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси, або разом із розпискою - рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Частиною 13 ст. 128 ЦПК України передбачено, що учасника справи, який не має офіційної електронної адреси та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень. При цьому такі повідомлення можуть здійснюватися виключно за наявності відповідної письмової заяви учасника справи.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Посилання позивача на те, що доставка смс-повідомлення на його телефонний номер не може вважатися належним повідомленням про розгляд справи, оскільки відповідної письмової заяви він не подавав, - спростовується наявними в матеріалах справи доказами, оскільки згідно опису документів у справі вбачається, що на а.с. 228 у томі 1 міститься заява на смс. При цьому вказаний аркуш справи у томі 1 відсутній.

Матеріали справи свідчать про те, що після постановлення оскаржуваної ухвали, а саме: 05.06.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.228 т.2). На зазначеній заяві міститься відмітка ОСОБА_1 про його ознайомлення з матеріалами справи в повному обсязі.

З доповідної записки секретаря Золочівського районного суду Харківської області Дроботової Л.І. від 05.06.2019 року убачається, що при поверненні справи ОСОБА_1 нею було виявлено відсутність аркушу 228 у томі №1, за яким, згідно опису документів у справі, значиться заява про смс-повідомлення. При детальному огляді виявлено, що цей аркуш було вирвано, оскільки залишився підшитим відповідний клаптик паперу (а.с. 236 т.2).

05 червня 2019 року на виконання п.13.3 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, судом першої інстанції було складено акт про те, що після ознайомлення позивача з матеріалами справи у томі 1 вирвано аркуш 228, за яким згідно опису документів справи значиться заява про смс-повідомлення. Натомість встановлено, що 29 червня 2017 року позивачем до канцелярії суду була подана заява про отримання судових викликів за допомогою смс-повідомлення на його номер телефону, про що в КП «Д-3» внесено відповідні дані. При цьому при детальному огляді матеріалів справи виявлено шматок підшитого паперу цієї заяви, характерного для вирваного. Під час роботи з матеріалами справи та до часу надання матеріалів для ознайомлення ОСОБА_1 заява містилася (була підшита) у томі №1 справи (а.с.229-235 т.2).

З матеріалів справи вбачається, що протягом 2017-2019 років судом, в тому числі судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , позивачеві неодноразово направлялися смс з повідомленням про розгляд справи на телефонний номер, зазначений у справі.

Крім того в КП «Д-3» сформовано відповідну реєстраційну картку та внесено дані до обліково-статистичної картки. Витяг та скриншоти долучені до матеріалів справи (а.с.229-230 т.2).

За таких обставин доводи апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи 07.05.2019 року та 23.05.2019 року, тим самим порушено його право на судовий захист його порушених прав, - не приймаються до уваги колегією суддів, з огляду на таке.

Зникнення із матеріалів справи одразу після ознайомлення з нею позивача його заяви про надіслання йому смс-повідомлення, посилання на яку міститься у описі документів у справі у томі №1 а.с.228, з ознаками, що вказаний аркуш справи був вирваний, - свідчить про недобросовісну поведінку позивача. При цьому такі дії були вчинені ним перед поданням апеляційної скарги, в якій єдиними доводами є неналежне повідомлення позивача про розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.п.1, 3 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

За умовами ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Верховний Суд роз`яснив (Постанова Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі №756/5481/15-ц), що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, може підлягати обмеженням, зокрема у разі зловживання процесуальними правами.

Вказане підтверджується рішеннями Європейського суду з прав людини.

У справі «Ф.Г. проти Сполученого Королівства» від 20.04.1999, ЄСПЛ відмовив у задоволенні скарги заявника щодо порушення його права на справедливий суд, оскільки заявник зловживав своїми процесуальними правами, розпочавши, але не підтримуючи справу про наклеп в англійських судах. Цим заявник спричинив шкоду діловим інтересам відповідачів. За таких умов англійські суди припинили судове провадження, що і було оскаржено заявником на підставі нібито порушення його права на справедливий суд.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з практики ЄСПЛ слід брати до уваги те, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

Згідно рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 та «Наїт - Ліман проти Швейцарії» від 15.03.2018 право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, яка має певну свободу розсуду щодо цього.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.ЕЙ. проти Іспанії» ЄСПЛ наголосив на обов`язку сторін належним чином використовувати свої процесуальні права, зазначивши, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач зловживає своїми процесуальними обов`язками, оскільки не отримує судову кореспонденцію, не з`являється за викликами до суду як першої, так і апеляційної інстанції, затягує судовий розгляд справи за його позовом. При цьому будь-яких повідомлень про зміну адреси та номеру телефону, а також заяви про розгляд справи за його відсутності до суду першої інстанції ОСОБА_1 не надавав.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому колегія суддів зазначає, що право ОСОБА_1 на доступ до суду не є порушеним, оскільки після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України, якою передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 23 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 29.07.2019 року.