ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2581/19 Справа № 204/6702/17 Суддя у 1-й інстанції - Старостенко Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства

Перший Український ОСОБА_1,

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Управління-служба у справах дітей Дніпропетровської міської ради, про виселення, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_3 про припинення права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, яку уточнив 13 червня 2018 року, та просив виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що між банком та ОСОБА_2, був укладений кредитний договір № 5303754 від 21 березня 2007 року, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 87 825,00 доларів США. Позичальник зобов'язалася використати кредит на придбання нерухомості, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено договір іпотеки № 5303764 від 21 березня 2007 року, за яким було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_2. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2014 року позовні вимоги позивача про стягнення суми кредитної заборгованості за кредитним договором № 5303754 від 21 березня 2007 року задоволено. Рішення суду виконано не було, позичалником заборгованість за кредитом не погашено. 29 травня 2017 року банк використав досудовий спосіб врегулювання заборгованості та звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття у свою власність предмету іпотеки. Згідно з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру, загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 було зареєстровано за позивачем. Після оформлення права власності на предмет іпотеки, позивачу стало відомо, що в ній зареєстровано та проживають 4 особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. У свою чергу, будь-якої усної чи письмової згоди на реєстрацію вказаних осіб у предметі іпотеки позивач не надавав. На момент видачі кредиту у предметі іпотеки не було зареєстровано жодної особи. На даний час, реєстрація відповідачів у квартирі унеможливлює реалізацію позивачем свого права на власність, тобто безперешкодно володіти, користуватись та розпоряджатись майном, що належить позивачу на законних підставах. Таким чином, усі особи, які були зареєстровані після укладення Договору іпотеки, підлягають виселенню. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду з даним позовом.

26 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «Перший український міжнародний банк», державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 про припинення права власності, в якій просила скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 20706676 від 29 травня 2017 року про державну реєстрацію права власності ПАТ «Перший Український ОСОБА_1» на квартиру № 77 за адресою: м. Дніпро, вул. Театральна, будинок 5, загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м.

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 21 березня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 5303754, згідно якого банк надав кредит у сумі 87 825 доларів США, що відповідно до гривні у той час складало 443 516,25 грн. 21 березня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 придбала квартиру № 77 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Театральна, буд. 5, вартістю 554 401 грн. 21 березня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Перший український міжнародний банк» було укладено договір іпотеки № 5303764, згідно п. 1.4 якого вона передала у іпотеку нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_4. Звертає увагу, що спірна квартира була придбана, у тому числі і за кошти, які належали її сину ОСОБА_3, а отже він з початку придбання квартири мав право власності та право користування вказаною квартирою. 29 травня 2017 року державний реєстратор здійснила державну реєстрацію права власності спірного майна за банком. Вважає дії щодо переоформлення права власності на вказану квартиру за банком протиправними та такими, що вчинені з порушенням чинного законодавства. Так, реєстрація права власності на спірну квартиру вчинена в порушення положень статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вказана квартира є єдиним житлом для ОСОБА_2 та її сімї, іншого житла у них немає. ОСОБА_2 згоди на відчуження квартири не давала. Крім того, на час переоформлення права власності на квартиру на ПАТ «ПУМБ» у вказаній квартирі проживала та була зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що банк повідомлений листом від 20 січня 2017 року. Тобто своїми діями ОСОБА_1 допустив обмеження та зменшення прав і охоронюваних законом інтересів малолітнього ОСОБА_5 Також, 23 січня 2017 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову накладено заборону будь-яким особам, у тому числі субєктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду тощо, вчиняти будь-які дії що повязані з державною реєстрацією речових прав на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року вищезазначену ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2017 року залишено без змін. Таким чином, ПАТ «ПУМБ» на час звернення до реєстратора про реєстрацію права власності було відомо про наявність судової заборони будь-яким особам, вчиняти будь-які дії у відношенні спірної квартири. Таким чином, реєстрацію права власності здійснено з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження». Відповідно до умов договору іпотеки право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у іпотекодержателя у випадку, якщо його вимога протягом встановленого договором строку залишається без задоволення. Жодних письмових вимог на адресу позивача не надходило. У звязку з викладеним ОСОБА_2 звертається до суду з даним зустрічним позовом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року відмовлено у задовлені позовних вимог ПАТ «Перший український міжнародний банк» та задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., здійснену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Філії КП «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 на імя ПАТ «Перший український міжнародний банк», номер запису про право власності 20706676 від 29 травня 2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101. Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі /т.ІІ, а.с.20-30/.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «Перший український міжнародний банк» подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог банку та відмову в задоволені зустрічних позовних вимог посилаючись на те, що воно є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися, будь-яких заперечень проти доводів апеляційної скарги суду надано не було.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 березня 2007 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 5303754, відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 87 825,00 доларів США, а остання зобовязалася використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Строк кредиту по 21 березня 2024 року /т.І, а.с. 5-9/.

Згідно п. 1.2. даного Кредитного договору № 5303754 від 21 березня 2007 року цільовим призначенням кредиту є придбання квартири АДРЕСА_7, загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань перед Банком за даним кредитним договором було укладено Договір іпотеки № 5303764, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 2469, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_7 /т.І, а.с. 46-48/.

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 травня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕК № 447124, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 21 березня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2465, реєстраційний номер майна 17984358, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 95467655 від 23 серпня 2017 року /тІ, а.с. 29-30/.

19 січня 2010 року між ПАТ «Перший український міжнародний банк», та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 8608131 до кредитного договору № 5303754 від 21 березня 2007 року, якою були внесені зміни до вищевказаного кредитного договору, а саме змінено «Графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом», всі інші умови кредитного договору залишено без змін /т.І, а.с. 218-219/.

Позичальник зобовязання за вказаним кредитним договором виконувала неналежним чином, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість за вищевказаним кредитним договором та як наслідок банк звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2014 року по справі № 201/1228/14-ц були частково задоволенні позовні вимоги ПАТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 5303754 від 21 березня 2007 року в сумі 63 832,72 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 березня 2014 року становить 637 842,07 грн., з яких 55 773,95 доларів США (еквівалент 557 315,62 грн.) - заборгованість за кредитом; 4 613,01 доларів США (еквівалент 46 095,04 грн.) - заборгованість за відсотками; 3 445,76 доларів США (еквівалент 34 431,41 грн.) - сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку у рахунок повернення судового збору - 3 654,00 грн. /т.І, а.с. 25-26/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровській області від 13 квітня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2014 року було залишено без змін /т.І, а.с.27-28/.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року по цивільній справі № 204/219/17 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ПАТ «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, орган опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про визнання договору іпотеки недійсним, було відмовлено. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року було залишено без змін /т.ІІ, а.с. 13-17/.

ПАТ «Перший український міжнародний банк» 29 травня 2017 року звернулося до державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 з заявою про державну реєстрацію за ПАТ «Перший український міжнародний банк» права власності на квартиру АДРЕСА_6 на підставі договору іпотеки № 5303764 від 21 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 2469, що підтверджується заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень /т.І, а.с. 207/ та карткою прийому заяви №88318924 від 01 червня 2017 року /т.І, а.с. 208/.

На підставі наданих бакном документів 29 травня 2017 року державним реєстратором на імя ПАТ «Перший український міжнародний банк» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, номер запису про право власності 20706676 від 29 травня 2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 95467655 від 23 серпня 2017 року /т.І, а.с. 29-30/.

Проте, на момент вчинення державним реєстратором 29 травня 2017 року реєстрації права власності на спірну квартиру за банком, в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 204/219/17 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним, провадження у якій було відкрито ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2017 року /т.І, а.с. 122/.

По зазначеній цивільній справі судом були вжиті заходи забезпечення позову. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2017 року по справі № 204/219/17 було частково задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову. До набрання рішенням суду по даній справі законної сили накладено заборону будь-яким особам, у тому числі субєктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду тощо, вчиняти будь-які дії, що повязані з державною реєстрацією речових прав на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 2465 /т.І, а.с. 123-124/.

При цьому, судом встановлено та визнавалося обома сторонами, що ПАТ «Перший український міжнародний банк» було достовірно відомо про наявність заборони вчиняти будь-які дії, що повязані з державною реєстрацією речових прав на спірну квартиру, оскільки банк був обізнаний про наявність ухвали суду від 23 січня 2017 року про забезпечення позову та оскаржував зазначену ухвалу суду в апеляційному порядку, за результатами розгляду якого апеляційним судом Дніпропетровської області ухвала була залишена без змін.

Про обізнаність ПАТ «Перший український міжнародний банк» щодо наявності заборони вчиняти будь-які дії, що повязані з державною реєстрацією речових прав на предмет іпотеки свідчить також те, що листом № 734/15 від 31 січня 2017 року /т.ІІ, а.с. 11/ на адресу банку Чечелівським ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було направлено для виконання та для відома постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53304427 від 31 січня 2017 року щодо виконання ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 січня 2017 року /т.ІІ, а.с. 12/.

Також, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 95467655 від 23 серпня 2017 року вбачається, що на момент вчинення державним реєстратором Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 29 травня 2017 року реєстрації права власності на спірну квартиру за ПАТ «Перший український міжнародний банк» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був наявний запис про державну реєстрацію обтяжень № 20706294 від 13 березня 2017 року, внесений на підставі постанови державного виконавця Чечелівського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 13 березня 2017 року /т.І, а.с. 29-30/.

Таким чином встановлено, що на час вчинення 29 травня 2017 року державним реєстратором ОСОБА_6 реєстрація права власності на спірну квартиру за банком, їй достовірно було відомо про наявність заборон та обтяжень щодо здійснення реєстраційних дій відносно вказаної квартири. Так само судом достовірно встановлено, що банку по справі також було відомо про існування зазначених заборон.

Не погодившись з рішенням державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ПАТ «Перший український міжнародний банк», у вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Перший український міжнародний банк» про скасування запису, який постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року по справі № 804/6258/17 був задоволений. Скасовано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 29 травня 2017 року про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Перший український міжнародний банк» на квартиру № 77, розташовану у м. Дніпро по вул. Театральній, буд. 5 /т.ІІ, а.с. 2-3/.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року було скасовано, провадження у справі № 804/6258/17 закрито /т.ІІ, а.с. 4-5/. Підставою для прийняття вказаного судового рішення стало те, що спірні правовідносини повязані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, а вказаний спір не є публічно-правовим, випливає з договірних відносин і має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Крім того, на час здійснення державним реєстратором Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 на імя ПАТ «Перший український міжнародний банк» діяв Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким встановлена загальна заборона примусового стягнення такого майна без згоди власника.

Дослідивши обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_6 підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, а її загальна площа не перевищує 140 кв.м. Крім того вказана квартира виступає як місце постійного проживання позичальника ОСОБА_2, що підтверджується відповіддю Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 4/5-199 від 31 травня 2018 року, з якої вбачається, що відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, за адресою: АДРЕСА_9, станом на 30 травня 2018 року зареєстровано 4 особи: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована з 30 жовтня 2012 року по теперішній час; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований з 14 червня 2013 року по теперішній час; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована з 17 січня 2017 року по теперішній час; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з 17 січня 2017 року по теперішній час /т.І, а.с. 162/.

Дослідивши надані сторонами докази та встановивши вищевикладені обставини по справі колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_6 на імя ПАТ «Перший український міжнародний банк» була здійснена державним реєстратором Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 з порушенням норм чинного законодавства України, а саме в порушення вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки наданими сторонами доказами доведено про обізнаність банку та державного реєстратора про наявність заборони відчуження нерухомого майна відносно якого було здійснено реєстрацію на імя кредитора, що суперечить діючому закону.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до правильного та обгрунтованого висновку про скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру, здійснену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором на імя банка, оскільки під час розгляду справи судом було встановлено, що реєстрація права власності на квартиру була здійснена з порушенням норм чинного законодавства України.

Щодо позовних вимог ПАТ «Перший український міжнародний банк» про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі спірної квартири колегія суддів виходить з наступного.

Під час розгляду позовних вимог про виселення підлягають застосуванню як положення статті 40 Закону України «Про іпотеку» так і положення статті 109 ЖК УРСР.

Відповідно до частини другої ст.109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Проте, жодних доказів того, що ПАТ «Перший український міжнародний банк» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки направляло боржнику письмову вимогу добровільно звільнити квартиру та виселитися протягом одного місяця з дня отримання вимоги, стороною позивача за первісним позовом суду не надано.

05 вересня 2016 року банк направив ОСОБА_2 вимогу (попередження стосовно ухвалення рішення ПАТ «Перший український міжнародний банк» про прийняття предмету іпотеки у свою власність), в якій кредитор вимагав у ОСОБА_2 усунути порушення зобовязань за кредитним договором, та повідомив, що у випадку невиконання вимог банку останній буде змушений через 30 днів з моменту отримання цієї вимоги розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки (прийняття предмету іпотеки у свою власність) /т.І, а.с. 23/. Однак, в даній вимозі відсутні вимоги стосовно добровільного звільнення квартири протягом одного місяця з дня її отримання, зі змісту вбачається, що банк вимагав лише усунути порушення зобовязань за кредитним договором, повідомивши що наслідком їх невиконання буде початок процедури звернення стягнення на предмет іпотеки (прийняття предмету іпотеки у свою власність).

Таким чином, банком було порушено передбачений порядок для здійснення виселення мешканців квартири після звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на викладене, задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Перший український міжнародний банк» суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ґрунтується на матеріалах справи та прийнятий відповідно до норм закону, оскільки вирішуючи спір між сторонами, суд в достатньому повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін, давши їм належну правову оцінку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у звязку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_9