ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/1036/19
Провадження № 22-ц/4820/1237/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю сторін та їх представників,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в складі судді Цішковського В.А. від 20 квітня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просила видати обмежувальний припис на строк 6 місяців стосовно ОСОБА_2 у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладенням на нього обов`язку заборони перебувати за адресою її проживання АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань до 600 м. до місця її проживання; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися зі нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з нею, спілкуватись із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заяву мотивовано тим, що вона протягом останніх місяців постійно потерпає від насильства, яке чинить ОСОБА_2 колишній співмешканець її доньки ОСОБА_3 Кривдник поводить себе агресивно по відношенню до неї, систематично вчиняє щодо неї фізичне та психологічне насильство. Так у січні 2019 року ОСОБА_2 пошкодив вхідні двері у її квартирі, а 22.02.2019 року за місцем її роботи наніс їй тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вона лікувалася. В березні 2019 року вона змушена була звертатися в Старокостянтинівський міський кризовий центр за допомогою, де її направили до Старокостянтинівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, як жертві домашнього насильства. Вважає, що відповідно до ст.26 Закону України «Про запобігання та протидії насильству» до ОСОБА_2 слід вжити захід тимчасового обмеження його прав.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначено йому наступні тимчасові обмеження: заборонено перебувати за адресою проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ; заборонено наближатися на відстань до 600 м до місця проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ; заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися зі нею; заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , спілкуватися через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. За місцем проживання (перебування) ОСОБА_1 , взято особу, стосовно якої видано обмежувальний припис ОСОБА_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на профілактичний облік.

Вказано, що рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На його думку, судом не надано належної оцінки доказам у справі, не враховано, що між ним та ОСОБА_3 , яка являється донькою заявниці, існує спір щодо його участі як батька у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4 . ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які є матір`ю та бабою дитини, свідомо чинять йому перешкоди у реалізації ним своїх батьківських прав та обов`язків, не повідомляють місця її перебування. У зв`язку з цим виникла суперечка, в ході якої він не стримався та вдарив заявницю. За даним фактом внесено відомості до ЄДРДР та триває досудове розслідування, проте вироку суду немає, а отже, не має належного та допустимого доказу вчинення домашнього насильства. Інших протиправних насильницьких дій по відношенню до ОСОБА_1 він не вчиняв та не буде вчиняти, спілкується із нею виключно в присутності працівників служби у справах дітей та працівників поліції. Не доведено систематичності вчинення домашнього насильства, не доведено ризиків продовження вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що 31.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області з повідомленням про те, що за адресою її проживання по АДРЕСА_1 відома особа ОСОБА_2 пошкодив її вхідні двері. Висновком Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 07.01.2019 року припинено подальшу перевірку за даним повідомленням, у зв`язку із невстановленням особи, яка пошкодила дверну ручку квартири ОСОБА_1

01.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області з повідомленням про те, що за адресою її проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 пошкодив оглядове дверне вічко вхідних дверей її квартири. В ході перевірки встановити особу, яка пошкодила оглядове дверне вічко вхідних дверей, не вдалося. Висновком Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 15.01.2019 року припинено подальшу перевірку за даним повідомленням.

22.02.2019 року ОСОБА_2 за місцем роботи ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження, у зв`язку з чим вона лікувалася у стаціонарі з 22.02.2019 року по 10.03.2019 року. За фактом нанесення 22.02.2019 року заявнику ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

25.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Старокостянтинівського міського кризового центру за допомогою, де її направили до Старокостянтинівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, як жертві домашнього насильства.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції належно оцінив ризики продовження та повторного вчинення домашнього насильства щодо заявниці та дійшов правильного висновку про наявність підстав для видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2

Так, згідно з пунктами 3, 14, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За змістом пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26, статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків - оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту насильства щодо заявниці є безпідставними.

Так, вирок суду у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не постановлено.

Разом з тим, факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , зафіксованих висновком судово-медичної експертизи № 12 від 14.03.2019 року, також підтвердив сам ОСОБА_2 в засіданні апеляційного суду.

За даними цього висновку експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, ОСОБА_1 спричинено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку з точкою прикладання гематома в ділянці лівої виличної дуги, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, а також садно в ділянці правої лопатки, синець в нижній третині лівої гомілки по передній поверхні, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження спричинені не менш як трьома діями (ударами) тупого твердого предмета.

Існування конфлікту між сторонами на ґрунті спору щодо участі ОСОБА_2 як батька у вихованні онуки заявниці підтверджує існування ризиків продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Суд під час вирішення заяви надав оцінку всім обставинам та доказам у справі, та належно оцінив ризики продовження у майбутньому домашнього насильства щодо заявниці, а відтак обґрунтовано встановив наявність підстав для видачі обмежувального припису.

Видача обмежувального припису ОСОБА_2 щодо заявниці не перешкоджає останньому вирішити його спір щодо дитини з матір`ю останньої.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Судове рішення ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 02 липня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

О.І. Талалай

Т.В. Спірідонова