справа № 489/2293/19
провадження № 2/489/1463/19
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в спільній сумісній власності,

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою в якій просить визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку за вказаною адресою.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду здійснюється, зокрема, шляхом пред`явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Доданою до позовної заяви квитанцією № 0.0..1 від 24.04.2019 підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 768,40 грн., що відповідає одній вимозі немайнового характеру.

Відповідно пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичної особи позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, позивач повинен був зазначити дійсну ринкову вартість спірної земельної ділянки та, виходячи з цього, здійснити розрахунок судового збору і надати суду документальне підтвердження його сплати.

Позивачем цих вимог закону дотримано не було та він сплатив лише суму судового збору, передбаченого для вимог немайнового характеру.

За правилами статті 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, враховуючи вказані недоліки, позовна заява підлягає залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення недоліків, а саме зазначення ціни позову та надання доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру.

Керуючись статтями 285, 185 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в спільній сумісній власності - залишити без руху.

Установити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Роз`яснити, що відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Коваленко