№ 207/3652/18
№ 2/207/660/19
22 квітня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Онищенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Камянське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років,-
В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного вікув розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів).
В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що з 02 серпня 2017 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач надає в недостатньому розмірі, працює. Вважає, що відповідач зобовязаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у встановленому законом розмірі. Просить позов задовольнити.
Позивачка в судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що з 02 серпня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 (свідоцтво серії І-КИ №666994), яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює, відповідач надає в недостатньому розмірі. Доходів позивачки не достатньо для самостійного утримання дитини, оскільки позивачка на даний час не працює.
Згідно довідки №22-П від 22.11.2018 року відповідач працює на посаді юрисконсульта в ДПТНЗ "Кам'янський ЦППРК" за сумісництвом. Його середньомісячна заробітна плата складає 1861, 50 грн.
Разом з тим, при визначені розміру аліментів на утримання дружини, суд керуючись нормами ст.,ст. 12, 13 ЦПК України має враховувати, що позивачем при визначені розміру аліментів на її утримання не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання останньої саме в розмірі 1/4 частки від його доходу, тим більше, що відповідач вже має зобов'язання стосовно сплати аліментів на утримання своєї доньки.
Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач є фізично здоровою людиною, працевлаштований та отримує стабільний заробіток. В свою чергу позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, дитина проживає разом із позивачкою, що безумовно потребує постійних матеріальних затрат, а тому відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання ОСОБА_1.
Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини добровільно надає в недостатньому розмірі, є працездатним, працює, інших утриманців не має.
Разом із тим сума заявленого останньою розміру аліментів на її утримання є необґрунтованою, а можливість сплати відповідачем такого розміру аліментів позивачем не доведена.
За таких обставин суд вважає, що аліменти на утримання позивачки підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та виходячи з принципів розумності та справедливості, стягує аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, що буде відповідати вимогам чинного законодавства, справедливому та об'єктивному вирішенню справи на підставі саме тих доказів, які подані сторонами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Задовольняючи позов частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.
Керуючись ст.ст. 79, 80, 84 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3-13, 141, 235, 258-259, 263-265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, пр. Металургів, 48-94 аліменти на утримання дружини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Республіканська, 28а-75 на її користь у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2018 року, до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, віку трьох років, тобто до 22.10.2020 року, включно.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 768 гривень 40 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Подобєд О.К.