Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 761/33160/14-ц

провадження № 61-1527св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя- доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата майнінг груп»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 грудня 2018 року у складі судді Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата майнінг груп» (далі - ТОВ «Дата майнінг груп»), про захист прав споживачів та визнання правочину недійсним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року у складі судді Гуменюк А. І. у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до принципу свободи договору позивач не була позбавлена можливості обрати інші умови кредитування та не укладати правочин, умови якого є завідомо несправедливими для однієї із сторін. Кредитний договір укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних його умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Позивач під час укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов договору та у подальшому виконувала його. Третейське застереження, передбачене пунктом 6 кредитного договору, в силу положень Закону України «Про третейські суди», не позбавляє позивача права на судовий захист. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків (подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження) протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що представник позивача подавав клопотання про направлення повного тексту рішення суду першої інстанції 26 травня, 05 липня та 31 серпня 2017 року (а.с. 144). Проте, отримав копію оскаржуваного рішення в суді першої інстанції 08 жовтня 2018 року. Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2017 року для ОСОБА_1 є 18 жовтня 2018 року. Апеляційну скаргу направлено до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 31 жовтня 2018 року. Підстав, які перешкоджали подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк (після отримання копії судового рішення), представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , не зазначав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до пункту 13 Перехідних положень ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно із частиною першою статті 294 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача подавав клопотання про направлення повного тексту рішення суду 26 травня, 05 липня та 31 серпня 2017 року. Проте, отримав копію оскаржуваного рішення в суді першої інстанції 08 жовтня 2018 року. Вказана обставина підтверджується розпискою представника позивача. Останнім днем строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2017 року для ОСОБА_1 є 18 жовтня 2018 року. Апеляційну скаргу направлено до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 31 жовтня 2018 року. Посилання апелянта на пункт 9 Перехідних положень ЦПК України «справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу» не може враховуватися судом під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду в цьому випадку, оскільки вказаний пункт Перехідних положень стосується справ, розгляд яких продовжується, а оскаржуване рішення було ухвалене до набрання чинності ЦПК України в редакції закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У січні 2019 року ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що у статті 354 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) визначено, що строк на оскарження рішення суду становить 30 днів з дня оголошення рішення суду або з дня його вручення. У цій статті ЦПК України не визначено іншого строку на оскарження рішення суду першої інстанції, та відсутні посилання на інші нормативно-правові акти, якими встановлено або визначено інший строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом подати відзив на касаційну скаргу.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з пунктом 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом із цим, у пункті 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_2 , без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, правильно застосував норми цивільного процесуального законодавства України, а саме статтю 294 ЦПК України 2004 року, у якій зазначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції не вбачається, що апеляційним судом при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Кривоцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк