РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року

м. Рівне

Справа № 572/4418/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/533/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

заявник, позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та

піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус

Сарненського районного нотаріального округу Токов Василь Григорович

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кисельової Мирослави Ігорівни на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року у складі судді Рижого О.А., постановлену в м. Сарни Рівненської області, дата складання повного тексту ухвали невідома,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкти нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 90,5 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,1957 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 до прийняття судом рішення у справі.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована відсутністю належних та достовірних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання рішення суду.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права та неповним з'ясуванням фактичних обставин справи, представник ОСОБА_1 - адвокат Кисельова М.І. оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що на даний час відповідач ОСОБА_3 як власник земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 ввів спірне домоволодіння в експлуатацію 09.01.2018р. Додає, що в провадженні Сарненського районного суду також перебуває справа № 572/5296/14-ц про поділ спільного майна подружжя, провадження у якій зупинено ухвалою від 14.03.206р до набрання законної сили рішенням у цивільній справі про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки і державного акту про право власності на земельну ділянку, наразі виникла необхідність клопотати про об'єднання в одне провадження вказаних справ. Вказує, що вимога про забезпечення позову спрямована на недопущення зміни правового статусу майна та його збереження до вирішення справи. Покликаючись на те, що обраний спосіб забезпечення позову є спів розмірним із предметом спору, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкти нерухомого майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 90,5 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,1957 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1, що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - адвокат Скрипнюк Віталій Радіонович вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області, приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу Токов Василь Григорович, про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки і Державного акту на право власності на земельну ділянку.

В подальшому, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на об'єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 90,5 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,1957 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 до прийняття судом рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поруч із цим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними договору дарування земельної ділянки та Державного акту на право власності на земельну ділянку.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на об'єкти нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 90,5 кв.м.; земельну ділянку, площею 0,1957 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1, що розташовані за адресою АДРЕСА_1

Наведені в заяві про забезпечення позову та в апеляційній скарзі доводи про те, що відповідач ОСОБА_3 як власник земельної ділянки ввів спірне будинковолодіння в експлуатацію жодним чином не свідчать про те, що має місце реальна загроза невиконання в майбутньому судового рішення по суті вимог.

Зважаючи на наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кисельової Мирослави Ігорівни залишити без задоволення.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Боймиструк С. В. підпис Шимків С. С.

Згідно:суддя Ковальчук Н. М.