Справа № 738/771/19
№ провадження 2/738/292/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю:

секретаря: Лях Н.М.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Менської міської ради Менського району Чернігівської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. Посилався на те, що він є власником будинку по АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані відповідачі, але фактично там не проживають з 2014 року. Відповідачі житлом не цікавляться, комунальні послуги не сплачують. Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином відповідно до вимог ЦПК України. Причину своєї неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 являється власником жилого будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8).

В жилому будинку по АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , зареєстровані але не проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 9)

Як вбачається з Актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за адресою АДРЕСА_1 за зверненням ОСОБА_1 виявлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в даному будинку 2014 року (а.с. 12, 13).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що йому достеменно відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в будинку за адресою АДРЕСА_1 з 2014 року. На даний час вони постійно проживають в Ізраїлі.

Відповідно до вимог ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За наведених вище доказів, суд приходить до висновку, що відповідачі не проживаючи у житловому будинку втратили право користуватися зазначеним жилим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 79, 81, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Менської міської ради Менського району Чернігівської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком по АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О.А. Савченко