ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 639/6645/17

Провадження № 22-ц/818/2220/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І. В., Колтунової А. І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа- Харківська обласна рада,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2019 року у складі судді Токарєвої Н.М.,

в с т а н о в и в:

20 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати недостовірною, такою, що принижує честь і гідність, інформацію, яку поширив ОСОБА_2 у письмовій заяві на ім`я Голови Харківської обласної ради від 02.10.2017 та в усній заяві, яку зробив 01.11.2017 у приміщенні Харківської обласної ради щодо позивача; зобов`язати відповідача спростувати поширену ним недостовірну інформацію письмово на ім`я голови Харківської обласної ради та членам постійної комісії з правових питань, регуляторної політики, законності, громадського порядку, боротьби з корупцією та злочинністю та особам присутнім при усній заяві.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся 02 жовтня 2017 року до Голови Харківської обласної ради з заявою про те, що позивач незаконно втручається у виконання функцій ліквідатора КП «Флора-Сервіс» та перешкоджає здійсненню прийняття рішень щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Розгляд цієї заяви Голова Харківської обласної ради було доручено керівництву та депутатам, які читали неправдиві відомості про позивача. 01 листопада 2017 на засіданні постійної комісії з правових питань, регуляторної політики, законності, громадського порядку, боротьби з корупцією та злочинністю відповідач у присутності 13 осіб зробив заяву, що позивач втручається у його службову діяльність, на людях застосовував фізичну силу до нього, провокував його, перешкоджав розгляду заяв, оскільки позивач начебто має особисті інтереси в земельних ділянках КП «Флора-Сервіс», що було зафіксовано у протоколі комісії № 24 від 01.11.2017. Тож, відповідач розповсюджує про позивача недостовірну інформацію, яка його ганьбить, ставить під сумнів його ділову репутацію, принижує його перед іншими людьми.

Відповідач в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути за його відсутністю, надав до суду заяву відзив на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що його було призначено ліквідатором КП «Флора-Сервіс» на підставі рішення № 470-VII ХI сесії Харківської обласної ради VII скликання від 25 травня 2017 року «Про внесення змін до рішення обласної ради від 08 вересня 2016 року № 287- VII «Про припинення Комунального підприємства «Флора-Сервіс» (), розташованого за адресою: АДРЕСА_1». При виконанні своїх обов`язків ліквідатора, відповідач виявив 02 жовтня 2017 року та 28 вересня 2017 року незаконне видалення (знищення) зелених насаджень, що належать КП «Флора-Сервіс» та входять до складу ліквідаційної маси, що спричиняє збитки підприємству, трьома тракторами під керуванням невідомих осіб, які повідомили, що вони діють за вимогою керівництва. Потім, відповідачу зателефонували та повідомили, що земельна ділянка має власника, особа, яка телефонувала представилася ОСОБА_1 , про що і було викладено у заяві на ім`я Голови Харківської обласної ради, оскільки, КП «Флора-Сервіс» є комунальним підприємством, і його заява була подана з метою припинення незаконного знищення зелених насаджень. Відповідача було запрошено на робочу нараду заступника голови обласної ради ОСОБА_1 на 10.10.2017, відео та аудіо фіксування подій на цій нараді ОСОБА_2 здійснював на мобільний телефон, однак, на цій нараді вирішення питань щодо дерев підприємства не відбулося, ОСОБА_1 не відповів на поставлені питання і відповідача просто згодом не пустили до його кабінету охорона. Також, відповідач негайно звернувся до правоохоронних органів з приводу знищення зелених насаджень, відомості було внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Отже, відповідач вважає заявлені позовні вимоги такими, що не відповідають дійсності, фактичним обставинам справи та недоведені позивачем, у зв`язку з чим просить суд відмовити у їх задоволенні. Також, відповідачем заявлені клопотання про витребування доказів та виклик свідків.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 подано відповідь на відзив, в якій він зауважує, що факт звернення відповідача до Голови Харківської обласної ради, в якому містяться недостовірні відомості, підтверджується заявою відповідача, ніякого спілкування між сторонами не відбувалося і тим більше і застосування фізичної сили, отже відповідач незаконно розповсюджує ганебну інформацію про позивача.

22 серпня 2018 року представником позивача - адвокатом ОСОБА_3 було подано клопотання про уточнення позовних вимог, де він просить суд зобов`язати відповідача спростувати поширену ним недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 шляхом письмового листа на ім`я Голови Харківської обласної ради та шляхом усної заяви на засіданні постійної комісії з правових питань, регуляторної політики, законності, громадського порядку, боротьби з корупцією та злочинністю у присутності максимальної кількості громадян - членів комісії та інших, які були присутні при усній заяві.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська обласна рада, про захист честі, гідності, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено факту того, що поширена про нього інформація є відомостями, які містять фактичні дані, інформація поширена відповідачем з явним злим умислом, а не з метою сформувати свою думку про позивача. У заяві відповідача на ім`я Голови Харківської міської ради та виступ на засіданні комісії 01 листопада 2017 року, відсутні факти, які б доводили, що висловлювання щодо позивача, мотивовані цілеспрямованими діями з метою принизити його честь, гідність чи ділову репутацію. З відеоматеріалів, наданих суду ОСОБА_2 , вбачається, що дійсно відбувався факт його присутності за місцезнаходженням КП «Флора-Сервіс» де він висловлював те, що незаконно невідомими особами були знищені зелені насадження, що він був присутнім на нараді у заступника голови Харківської обласної ради ОСОБА_1 , в якій йому не надали відповіді на його численні запитання та можливості надати свої пояснення, і потім не допустили до кабінету, де проходить нарада, однак, зробити висновок, що цей відеоматеріал є таким, що поширює неправдиві відомості відносно позивача, та таким, що його ганьблять не має підстав.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що відмовляючи у задоволені позовних вимог суд виходив із недоведеності позивачем факту того, що поширена про нього інформація є відомостями, які містять фактичні данні. Вказаний висновок свідчить про те, що суд, приймаючи рішення по справі ухилився від здійснення правосуддя та безпідставнопереклав на позивач свою задачу оцінювати доказим і надання правової оцінкидіянням осіб. Впозовній заяві було зазначено два епізоди поширення ОСОБА_2 недостовірної негативної інформації щодо дій ОСОБА_1 , яка містила саме фактичні данні про конкретні події та діяння:

1) щодо події телефонної розмови, яка начебто відбуласьміж ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28 вересня 2017 року, за ініціативою останнього, в якій позивач, начебто стверджував що являється власником земельної ділянки.

2) щодо дій ОСОБА_1 , які начебто полягали у застосуванні фізичної сили (штовхав, наступав на ноги) до ОСОБА_2 .

Тобто в поширенні інформації містяться фактичні данні про дії позивача, а не критика, не оцінка дій, ці данні не є гіперболами, алегоріями, чи сатирою.

Суд не взяв до уваги, що відеоматеріал було надано суду ОСОБА_2 як доказ застосування фізичного насильства до нього з боку ОСОБА_5 Досліджений відеоматеріал не містить підтвердження таких дій ОСОБА_1 , однак судом, з невідомих причин, цій обставині не було надано ніякої правової оцінки. Представник позивача- адвокат ОСОБА_3. заявляв клопотання про допит його в якості свідка. Вказане клопотання розглянуто не було, у зв`язку з чим суд неповно з`ясував обставини справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення з`явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що на підставі рішення № 470-VII ХI сесії Харківської обласної ради VII скликання від 25 травня 2017 року «Про внесення змін до рішення обласної ради від 08 вересня 2016 року № 287-VII «Про припинення Комунального підприємства «Флора-Сервіс» (), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, було призначено ліквідатором КП «Флора-Сервіс» ФОП ОСОБА_2 .

Зі звернення ліквідатора КП «Флора-Сервіс» ФОП ОСОБА_2. на ім`я Голови Харківської обласної ради Чернова С.І . , поданого 02 жовтня 2017 року вбачається, що 28 вересня 2017 року ліквідатором КП «Флора-Сервіс» ФОП ОСОБА_2 за місцезнаходженням підприємства за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено незаконне видалення (знищення) зелених насаджень (27-ми декоративних дерев) КП «Флора-Сервіс» приблизно о 12 год. 30 хв., технікою у складі трьох тракторів під керування невідомих осіб, у зв`язку з чим ліквідатором негайно були вжиті заходи щодо зупинення незаконного знищення зелених насаджень: було повідомлено про вчинене правопорушення за номером «102», викликано наряд поліції та слідчо-оперативна група, здійснено дзвінок до приймальні Голови Харківської обласної ради та дзвінки до органів прокуратури, Державної екологічної інспекції у Харківській області, однак такі заходи були не ефективними. З пояснень водіїв тракторів на місці події стало відомо, що вони діють за вимогою керівництва та один з водії зателефонував комусь та передав слухавку ліквідатору для розмови, з якої стало відомо, що він розмовляє з депутатом Харківської обласної ради ОСОБА_8 , який повідомив, що ліквідатору там нічого робити. Пізніше ОСОБА_2 поступив дзвінок і особа повідомила, що земельна ділянка належить йому на праві власності і що порушень ніяких не відбувається, представився ОСОБА_1 . Однак, ліквідатором було встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві постійного користування Харківському обласному комунальному сільськогосподарському підприємству «Декоративне садівництво» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 30 квітня 1996 року. Працівники поліції, які прибули за викликом ОСОБА_2 на місце події встановили низку порушень з боку водіїв тракторів, отримані пояснення та складено адміністративні протоколи. Поліцейські поїхали з місця події, відпустивши водіїв та залишивши техніку, тому, ОСОБА_2 негайно звернувся до Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області із заявою про вчинення правопорушення щодо знищення зелених насаджень та завдання майнової шкоди КП «Флора-Сервіс», яке перебуває у стадії припинення, та зменшення ліквідаційної маси, що є порушенням прав кредиторів. У зв`язку з тим, що особи, з якими він розмовляв по телефону представилися депутатами Харківської обласної ради, ОСОБА_2 у своїй заяві просив Голову Харківської обласної ради сприяти об`єктивному та неупередженому вирішенню проблеми щодо незаконного видалення (знищення) зелених насаджень КП «Флора-Сервіс».

Згідно протоколу № 24 засідання постійної комісії з правових питань, регуляторної політики, законності, громадського порядку, боротьби з корупцією та злочинністю Харківської обласної ради від 01 листопада 2017 року, п. 10, до порядку денного було включено розгляд листів ліквідатора КП «Флора-Сервіс» ОСОБА_2 щодо незаконного видалення зелених насаджень за вхідним номером 7623/01-37 від 02 жовтня 2017 року та № 7946/01-37 від 11 жовтня 2017 року та вирішено інформацію взяти до відома і направити матеріали заяви ОСОБА_2 до органів прокуратури, Національної поліції та національного агентства з питань запобігання корупції.

На цьому засіданні комісії, окрім інших виступив ОСОБА_2 , який проінформував депутатів обласної ради щодо незаконного видалення зелених насаджень та просив узяти під особистий контроль стан розслідування кримінального провадження № 0002715 за ст. 356 КК України.

З витягу з ЄРДР від 29 вересня 2017 року вбачається, що 28 вересня 2017 року до Індустріального ВП надійшло звернення ліквідатора КП «Флора-Сервіс» щодо прийняття заходів до невстановлених осіб, які самовільно здійснили викорчування 27 дерев, що належать КП «Флора-Сервіс», чим спричинили матеріальні збитки.

Народний депутат України ОСОБА_9 05 жовтня 2017 року звернувся до Генеральної прокуратури України та до Національної поліції України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій вказав, що йому в ході депутатської діяльності стало відомо про умисне знищення майна - коштовних декоративних насаджень, які належать КП «Флора-Сервіс», що відбувається за ініціативи заступника голови Харківської обласної ради ОСОБА_1 та депутата Харківської обласної ради ОСОБА_10 , у зв`язку з чим він просив внести відомості до ЄРДР та провести незалежне досудове розслідування.

В мережі інтернет є статті Харківського антикорупційного центру про припущення належності земель КП «Флора-Сервіс» дружині позивача.

Інформація опублікована в мережі інтернет не є предметом розгляду по даній справі, оскільки з відповідними вимогами позивач не звертався.

Листом від 06 вересня 2018 року № 00179вк ТОВ «Лайфселл» повідомило Харківський районний суд Харківської області про неможливість виконати вимоги ухвали суду від 22 серпня 2018 року на надати виготовлену на паперових носіях: деталізацію вихідних дзвінків (телефонних з`єднань) з абонентського номера телефона НОМЕР_2 на абонентський номер телефону НОМЕР_3 за період: 28 вересня 2017 року з 11:00 години (одинадцятої години 00 хвилин) до 15:00 години (п`ятнадцятої години 00 хвилин) включно із зазначенням типу, дати, часу, тривалості дзвінка, номеру абоненту; повні та детальні відомості: на чиє ім`я (на яку особу) зареєстрований абонентський номер телефона НОМЕР_2 , посилаючись на відсутність підстав про розголошення охоронюваної законом таємниці про споживача та про телекомунікаційні послуги, а також на правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у листі № 9-1195/0/4-15 від 10.07.2015.

Судом першої інстанції встановлено, що з відеоматеріалів, наданих суду ОСОБА_2 , вбачається, що дійсно відбувався факт його присутності за місцезнаходженням КП «Флора-Сервіс» де він висловлював те, що незаконно невідомими особами були знищені зелені насадження, що він був присутнім на нараді у заступника голови Харківської обласної ради ОСОБА_1 , в якій йому не надали відповіді на його численні запитання та можливості надати свої пояснення, і потім не допустили до кабінету, де проходить нарада, однак, зробити висновок, що цей відеоматеріал є таким, що поширює неправдиві відомості відносно позивача, та таким, що його ганьблять не має підстав.

З відповіді керуючого справами виконавчого апарату обласної ради від 10 травня 2018 року на лист ОСОБА_2 вбачається, що 10 жовтня 2017 року, за особистої ініціативи заступника голови обласної ради ОСОБА_1 , згідно з повідомленням про можливе виникнення потенційного конфлікту інтересів, запланована нарада, яка мала відбутись 10 жовтня 2017 року об 11:00, не відбулась. Жодного розпорядчого документу стосовно скликання наради., якісного та кількісного складу учасників робочої наради в обласній раді не видавалось, тому відповідно відсутні будь-які протоколи наради. Повідомлення про можливе виникнення потенційного конфлікту інтересів заступником голови обласної ради ОСОБА_1 було направлено на ім`я голови обласної ради 10 жовтня 2017 року (вх.. № 7851/01-37). На засіданні постійної комісії обласної ради з правових питань, регуляторної політики, законності, громадського порядку, боротьби з корупцією та злочинністю, яке відбулось 01 листопада 2017 року, було розглянуто Ваші листи (вх. 02.10.2017 № 7623/01-37 та від 11.10.2017 № 7946/01-37) щодо незаконного видалення насаджень та щодо можливого виникнення потенційного конфлікту інтересів у заступника голови обласної ради ОСОБА_1 . Разом із цим, керуючий справами зауважив, що на даному засіданні постійної комісії Ви також були присутні та проінформували про проблеми. За результатами розгляду зазначеного питання постійна комісія вирішила направити Ваші звернення до органів прокуратури, Національної поліції та Національного агентства з питань запобігання корупції (протокол комісії від 01 листопада 2017 року № 24 знаходиться у вільному доступі та розміщений на сайті обласної ради у розділі «публічна інформація».

Згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною першою статті 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 28, частиною четвертою статті 32 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 297 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

За змістом частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно зі статтею 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, оціночні судження не можуть бути предметом судового захисту, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 8 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Де Гаєс і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і Обершлік) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання п. 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

З заяви на адресу голови Харківської обласної ради вбачається, що ОСОБА_2 зазначив, що особа в телефонній розмові представилась ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звертаючись до Харківської обласної ради з заявою на незаконність знищення дерев, належних КП «Флора-Сервіс» відповідач не розповсюджував у відношенні позивача недостовірну інформацію. Вислови відповідача про те, що позивач йому зателефонував та зазначив, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить йому, суд не може розцінити як достовірну, або ні, чи таку, що не відповідає дійсності, оскільки, факт телефонних розмов між сторонами в ході судового розгляду неможливо дослідити з підстав відмови надання оператором зв`язку такої інформації.

З урахуванням зазначеного, підстав для задоволення позовних колегія суддів не вбачає, оскільки відповідачем було реалізоване конституційне право на звернення до державних органів, шляхом написання листів, у яких він висловив свою власну суб`єктивну думку та переконання, при цьому такі судження викладені не в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що могло б принизити честь і гідність позивача.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване по суті судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди позивачем з оцінкою судом першої інстанції наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі і відеоматеріалу. За наявних в матеріалах справи доказів не вбачається, що 01 листопада 2017 року ОСОБА_2 висловлював на адресу ОСОБА_1 вислови, які завдають шкоди відповідним особистим немайновим благам або перешкоджають позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Вислови ОСОБА_2 щодо його штовханини, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказами, є його суб`єктивним сприйняттям, а не перекрученням фактів, та не порушують право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Твердження в апеляційній скарзі, що відеоматеріал було надано суду ОСОБА_2 як доказ застосування фізичного насильства до нього з боку ОСОБА_5 є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Посилання в апеляційній скарзі, що суд не допитав якості свідка представника ОСОБА_3 , висновків суду не спростовують, оскільки матеріали справи не містять доказів, що представник позивача звертався до суду з відповідним письмовим клопотанням.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

З огляду на викладене, та керуючись ст. 375 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити судове рішення без змін, так як судове рішення першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова