Постанова

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 175/2324/17-ц

провадження № 61-14284св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - комунального підприємства «Керуюча компанія «Перспектива»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року у складі судді Красвітної Т. П.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Керуюча компанія «Перспектива» (далі - КП «Керуюча компанія «Перспектива»), в якому просив відшкодувати моральну шкоду у сумі 60 000,00 грн, завдану йому внаслідок порушення його права на повагу до гідності, права на захист споживача, та зобов'язати відповідача спростувати твердження про те, що він є боржником і не має договірних відносин з КП «Керуюча компанія «Перспектива».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву ОСОБА_4 до КП «Керуюча компанія «Перспектива» про відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на захист споживача, права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від неправомірних обмежень.

На вказану ухвалу ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», пункту 4 частини другої статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору як споживач. Вимоги відповідача про сплату заборгованості за електропостачання є безпідставними, оскільки між сторонами договірні відносини відсутні. Повертаючи його апеляційну скаргу, апеляційний суд порушив його право на доступ до правосуддя.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвала мотивована тим, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України. Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір»(а. с. 30).

05 грудня 2017 року ОСОБА_4 подав в електронній формі вимогу про поновлення порушеного особистого немайнового права, де виклав своє заперечення проти ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху, копію якої згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримав 01 грудня 2017 року (а. с. 39).

Ухвалою апеляційного суду від 06 грудня 2017 року ОСОБА_4 продовжено строк для виконання вимог ухвали судді апеляційного суду від 10 листопада 2017 року протягом двох днів з дня отримання ухвали від 06 грудня 2017 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвалу апеляційного суду від 06 грудня 2017 року ОСОБА_4 отримав 26 грудня 2017 року (а .с. 40).

За змістом частини другої статті 297, статті 121 ЦПК України 2004 року суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статей 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали. Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає її вимоги, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги (а. с. 41).

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення із апеляційною скаргою) визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз цього Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 1 ЦПК України 2004 року, стаття 2 ЦПК України).

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року в справі № 14-57цс18.

Апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_4 як на підставу порушених прав посилався на положення Закону України «Про захист прав споживачів», тому звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви, наведених вище норм матеріального права не врахував, та дійшов помилкового висновку, що позивач таких пільг при поданні апеляційної скарги не має.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

У порушення норм процесуального права апеляційний суд не взяв до уваги доводи та аргументи апеляційної скарги та дійшов помилкового висновку про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, така підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. В. Пророк С. П. Штелик