Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6361/18 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Корбут В.В.

у цивільній справі №274/6361/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом. Просив ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.01.2016року у справі №274/5427/15-ц з нього на утримання дочки стягуються аліменти у розмірі ј частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2015 року. Проте, 17.01.2017 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в них з дружиною народилась дитина. Крім того, ОСОБА_4 має дитину від першого шлюбу, та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тобто, він утримує родину одноосібно. Тому змушений був звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року позов задоволено частково. Розмір аліментів, присуджений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.01.2016 р. у справі № 274/5427/15-ц, змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат 352,40 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На думку апелянта, рішенням суду першої інстанції незаконне та постановлене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначає, що на даний час, одноособово утримує свою родину, яка складається з 4-х осіб, у тому числі двоє дорослих, та у значній мірі і спільну дочку ОСОБА_3 . Дана обставина становить для нього надзвичайний фінансовий тягар, який, крім іншого, не дозволяє належним чином утримувати усіх членів родини та планувати майбутнє своєї сім`ї, яка проживає у чужому житлі не маючи власного.При цьому апелянт не має змоги хоч у незначній мірі накопичувати кошти для придбання житла для родини, а також на випадок непередбачуваних ситуацій, які можуть складатися впродовж життя, як з позивачем так і з його дітьми. Крім того, суд неповно з`ясував значення для справи доводів відповідача про тимчасове короткотривале погіршення стану її здоров`я, не звернув уваги на недоведеність відповідачем факту, що її доводи якось впливають на предмет спору, на забезпечення спільної дочки, яку крім іншого матір теж зобов`язана утримувати, як мінімум у розмірі 1013,00 грн. на місяць (50% прожиткового мінімуму на дитину).

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати (ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову) та залишити рішення Бердичівського міськрайонного суду від 15.01.2016 року у справі № 274/5427/15-ц без змін. На думку апелянта, рішенням суду першої інстанції незаконне та постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема зазначає, що жодного доказу про погіршення матеріального стану позивача та його можливості сплачувати аліменти ОСОБА_1 не надав. Навпаки, він офіційно працевлаштований та відповідно до довідки про дохід отримує 30 819,22 грн. щомісячно, погіршення стану здоров`я не має. Крім того, при розгляді справи судом першої інстанції суд не оцінив докази щодо матеріального та фізичного стану відповідачки.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційних скаргах, суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.01.2016р. у справі №274/5427/15-ц, яке набрало законної сили, вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.12.2015р. до її повноліття (а.с.7).

17.01.2017р. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.01.2017р. (а.с.9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками дитини ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.04.2018р. (а.с.10).

Крім того, ОСОБА_4 є матір`ю дитини ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 Батьком останнього був ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.01.2006р. та свідоцтвом про смерть від 28.08.2015р. (а.с.12,13).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивач довів основну підставу свого позову,- що з моменту ухвалення рішення Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області від 15.01.2016р. у справі №274/5427/15-ц змінився його сімейний стан.

Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зміна сімейного стану, як випливає зі змісту частини першої статті 192 Сімейного кодексу України, є підставою для зміни розміру аліментів.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою та другою статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір стягнутих аліментів судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_1 проживає разом з дружиною ОСОБА_4 , їхнім сином ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сином ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актом від 10.10.2018р., складеним працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Фасад Констракш"(а.с.14) та листом від 25.10.2018р. №109-109/ОПП/п-4953 Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації (а.с.16). Дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 з 11.04.2018р. по 23.01.2021р. перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується витягом з наказу від 06.04.2018р. №188о/с Головного управління національно поліції в Київській області (а.с.11). А відтак дружина та діти перебувають на утриманні ОСОБА_1 , останній за період квітень- вересень 2018р. отримував грошове забезпечення у середньому у розмірі 30359,12 грн. на місяць (після утримання військового збору та компенсації утриманого прибуткового податку), що випливає з довідки від 17.10.2018р. №21/2/2-1526 Фінансово-економічного управління Служби безпеки України (а.с.8). ОСОБА_1 , окрім сплати аліментів, приймав добровільну участь в утримані дочки - ОСОБА_3 , що підтверджується договором на туристичне обслуговування від 20.05.2017р. №К/67 та додатками до нього (а.с.37-41).

За таких обставин суд першої інстанції правильно вважав, що слід змінити визначений раніше розмір аліментів та встановити його в 1/5 частині заробітку. Такий розмір істотно не вплине на майновий стан доньки сторін та належним чином забезпечить її потреби та покращить матеріальне становище сім`ї позивача.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. При цьому апеляційний суд також враховує, що дитина сторін позбавлена можливості проживати в сім`ї обох батьків, а дитина позивача виховується у повній сім`ї.

За наведених обставин підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки позивач на час сплати судового збору за подання апеляційної скарги мав пільги по його сплаті, то відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК підлягає задоволенню клопотання позивача про повернення йому помилково сплаченого судового збору в сумі 1057 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 квітня 2019 року залишити без змін.

Зобов`язати УДК у м.Житомирі повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1057 грн.20 коп. за квитанцією про сплату №28714 від 05.05.2019 року в АТ «Ощадбанк».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 25.07.2019 року.