Провадження №4-с/760/40/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль», -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила:

визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, щодо виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 р. по справі № 2-1748-1/10 за рахунок реалізації квартири АДРЕСА_1, незаконними;

зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, який здійснює виконавчі дії по виконавчому провадженню № 56526935 скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 14 червня 2018 р. про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, який здійснює виконавчі дії по виконавчому провадженню № 56526935 скасувати постанову від 27 червня 2018 р. про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича знаходиться виконавчий лист № 2-1748-1/10, виданий Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суми заборгованості по кредиту в розмірі 161049,99 гривень та судових витрат у розмірі 1730,50 гривень, які складаються із судового збору в розмірі 1610,60 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень, а всього 162780,49 грн.

Даний виконавчий лист був виданий на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 року по справі № 2-1748-1/10.

Згідно з рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 року за результатами розгляду справи № 2-1748-1/10, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, - задоволено частково.

Кредитний договір № 014/9407/82/49242 від 21.11.2006 р., укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1, розірвано.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості по кредиту в розмірі 161049 (сто шістдесят одна тисяча сорок дев'ять) гривень 99 копійок та судові витрати у розмірі 1730,50 гривень, які складаються із судового збору в розмірі 1610,60 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 гривень, а всього стягнуто 162780 (сто шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят) гривень 49 копійок. В задоволені решти позову відмовлено.

Із рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 року по справі № 2-1748-1/10, вбачається «невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо погашення кредиту, виданого на строк до 21.11.2011 року - тобто з терміном погашення, який не настав, не завдає збитків позивачу та змінює обсяг його прав, а тому в достроковому зверненні стягнення на предмет іпотеки слід відмовити».

Дані висновки суду були підтвердженні ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2010 року за результатами розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 року в справі № 2-1748-1/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заявник посилається на те, що 26 червня 2018 р. вона отримала від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва A.A. постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою він незаконно, не заходячи в середину АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, начебто її описав.

02 липня 2018 р. вона отримала від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва A.A. постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

27 липня 2018 р. на адресу заявника від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва A.A. надійшов лист № 449 від 18.07.2018 р., яким він повідомляв ОСОБА_1, що у випадку не вжиття нею заходів щодо погашення всієї суми боргу, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, рішення суду буде виконано за рахунок реалізації квартири АДРЕСА_1.

З метою недопущення та порушення своїх прав, а також Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А., заявник направила йому клопотання, в якому повідомила, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 р. по справі № 2-1748-1/10 за рахунок реалізації квартири АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності, виконане бути не може.

Відповідне клопотання було отримано приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим Атаджаном Абдуназаровичем 04 вересня 2018 р.

04 вересня 2018 р. заявник отримала від державного підприємства «СЕТАМ» лист № 7621/18-18-18 від 10 серпня 2018 р., яке її повідомляло, що на виконання абзацу четвертого пункту 2 розділу VІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 р. за № 1301/29431, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.09.2016 р. № 2831/5, наступні відомості, щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота - 296898; відомості про предмет іпотеки - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 43,70 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; день та час проведення електронних торгів - 05.09.2018 р. о 09.00 год.; початкова ціна продажу майна - 637830,00 грн.

Зважаючи на це, заявник вважає, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. перевищено свої повноваження, оскільки він вирішив у незаконний спосіб виконати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 р. по справі № 2-1748-1/10.

Крім того, як зазначає заявник, вона повідомляла приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, що за виконавчим листом № 2-1748-1/10 у неї із заробітної плати вираховуються у розмірі визначеному Законом України «Про виконавче провадження» на виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 року по справі № 2-1748-1/10 відповідні кошти.

Заявник посилається на те, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Таким чином, заявник вважає, що своїми діями приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. порушив Закон України «Про виконавче провадження» та безпідставно виніс 27 червня 2018 р. постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні по ВП № 56526935, а тому заявник звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 21 вересня 2018 р., відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль», та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Представники заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги та доводи скарги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у ній, та надані докази. Окрім викладеного, додатково зазначили суду про те, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А., виконуючи рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 р. по справі № 2-1748-1/10 за рахунок іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1 що розташована по вулиці Фучика в будинку № 17 у м. Києві, що належала ОСОБА_1 на праві власності, порушив визначений законом порядок його виконання. За таких умов, його дії по примусовому виконанню рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 р. по справі № 2-1748-1/10 за рахунок вище зазначеної квартири є протиправними, а рішення, що він виносив, підлягають скасуванню.

Згідно з постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 14 червня 2018 р. по ВП № 56526935, вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. вирішив описати квартиру АДРЕСА_1 з метою звернення стягнення на арештоване майно та його подальшої реалізації.

Більш того, в даній квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 фактично проживає з 02 вересня 2003 р.

Матеріали ВП № 56526935 не містять доказів, які б вказували, що про дату опису та арешту квартири АДРЕСА_1, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. завчасно повідомляв ОСОБА_1

Також, матеріали ВП № 56526935 не містять інформації, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. описав майно у квартирі АДРЕСА_1 і його передав на реалізацію для виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва по справі № 2-1748-1/10 від 20.08.2010 р., як і те, що він звертався до фінансових установ, органів національної поліції для виявлення відповідних рахунків та транспортних засобів ОСОБА_1

Більш того, з інформаційної довідки № 126246649 від 04 червня 2018 р. про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, вбачається, що ОСОБА_1 володіє на праві власності Ѕ житлового будинку АДРЕСА_2.

Тому приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. міг виконати рішення Солом'янського районного суду м. Києва по справі № 2-1748-1/10 від 20.08.2010 р. за рахунок даного будинку та іншого майна, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Таким чином, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. не проведено всі передбачені законодавством дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. в судовому засіданні заперечував щодо вимог поданої скарги, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів скарги. Повністю підтримав подані до суду письмові заперечення. Звернув увагу суду на те, що рішення щодо призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання прийняте відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і право заявника не було порушене. На час проведення виконавчих дій існувало рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором та забезпечення за цим кредитним договором у вигляді іпотеки.

Відсутність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, жодним чином не унеможливлює реалізацію предмета іпотеки в межах процедури виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. вказав суду на те, що 04.06.2018 р. в автоматизованій системі виконавчого провадження ним було здійснено запити до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України щодо: номерів рахунків боржника, джерела отримання доходів боржника, інформацію про осіб-боржників, які отримують пенсію, та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи.

За отриманою інформацією, було з'ясовано, що боржник на обліку в податковій як фізична особа підприємець не перебуває, а отже податкова не володіє інформацією про відкриті рахунки боржника в установах банків.

Згідно інформації ПФУ боржник отримує пенсію у розмірі 3608,96 грн., та заробітну плату в Державній авіаційній службі України.

За інформаціє з сайту Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, було з'ясовано, що транспортних засобів за боржником не зареєстровано.

Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно боржнику належить на праві власності Ѕ частина житлового будинку в АДРЕСА_2. Загальна вартість нерухомого майна згідно відомостей з довідки складала 86743,00 грн.

Отже, з огляду на відсутність іншого, крім заставної квартири, майна та коштів, на які можливо звернути стягнення в сумі достатній для погашення заборгованості за виконавчим документом, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, а також те, що боржник за адресою АДРЕСА_1, фактично не проживає, а проживає за адресою: АДРЕСА_9 (адреса зазначена в виконавчому документі), а також враховуючи, що сума боргу за виконавчим документом значно перевищує гранично допустиму суму в 5 мінімальних розмірів заробітної плати, при якій можливо звернути стягнення на доходи, без звернення стягнення на майно, ним 14.06.2018 р. було прийнято рішення описати квартиру, про що складено відповідну постанову.

Копію постанови було направлено боржнику за адресою її фактичного місця проживання: АДРЕСА_9, та за адресою описаної квартири: АДРЕСА_1.

04.07.2018 р. у відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2018 р., постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 14.06.2018 р., постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання від 27.06.2018 р., боржник повідомила про відрахування з заробітної плати в виконавчому провадженні №52455006 та запропонувала звернутися до судових органів з усіх питань що виникнуть.

Ніякого конкретного майна, яке б виконавець мав звернути стягнення боржник не запропонувала, свого обов'язку з подачі декларації про доходи та майно не виконала, тож доводи скарги стосовно того, що виконавцем порушено права боржника в частині черговості звернення стягнення на майно є надуманими та безпідставними.

Більш того, 18.07.2018 р., відповідаючи боржнику на її повідомлення, їй було запропоновано вжити заходів щодо погашення всієї суми боргу, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, та попереджено, що у випадку невжиття таких заходів рішення суду буде виконано за рахунок реалізації квартири.

Ніяких дій, спрямованих на виконання рішення суду чи пропозицій щодо звернення стягнення на інше майно, боржником не вживались.

При прийнятті рішення про реалізацію квартири, виконавцем було враховано те, що квартира не єдине житло боржника. Боржник має на праві власності Ѕ частину житлового будинку загальною площею 88,6 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. просив скаргу залишити без задоволення.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, посилаючись на те, що приватним виконавцем дотримано норми ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом відкриття виконавчого провадження № 56526935 за заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» з примусового виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва у справі № 2-1748-1/10 від 20.08.2010 р. Приватний виконавець на вимогу Закону України «Про виконавче провадження» здійснив опис та арешт майна боржника, про що були винесено відповідні постанови. Окрім того, представник заінтересованої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначив про те, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення. Що ж стосується іпотеки, то вона має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання. Тобто, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов'язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством та договором іпотеки.

Таким чином, здійснення приватним виконавцем дій на виконання рішення за рахунок забезпечувального майна є правомірними та такими, що не суперечать чинним нормам законодавства України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 дізналася про порушення своїх прав 04.09.2018 р., коли отримала від державного підприємства «СЕТАМ» лист №7621/18-18-18 від 10.08.2018 р., та подала скаргу у передбачений законодавством строк.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Із зазначеного вище вбачається, що при виконанні своїх обов'язків з примусового виконання рішень суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» дії органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2. 4. 7 та 11 до Конвенції» .

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 20 серпня 2010 р. за результатами розгляду справи № 2-1748-1/10 Солом'янським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, - задоволено частково.

Кредитний договір № 014/9407/82/49242 від 21.11.2006 р., укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1, розірвано.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ід.н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Радомишль Житомирської обл., проживає АДРЕСА_9), ОСОБА_5 (ід.н. НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Радомишль Житомирської обл., проживає АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (р/р , МФО 322904, , м. Київ, вул. Пирогова, 7-7Б) суму заборгованості по кредиту в розмірі 161049 (сто шістдесят одна тисяча сорок дев'ять) гривень 99 копійок та судові витрати у розмірі 1730,50 гривень, які складаються із судового збору в розмірі 1610,60 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 гривень, а всього стягнуто 162780 (сто шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят) гривень 49 копійок.

В задоволені решти позову відмовлено.

На виконання зазначеного рішення суду Солом'янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

04.06.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56526935 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1748-1/10, виданого 08.02.2011 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості по кредиту в розмірі 161049 (сто шістдесят одна тисяча сорок дев'ять) грн. 99 коп. та судові витрати у розмірі 1730,50 грн., які складаються із судового збору в розмірі 1610,60 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього стягнуто 162780 (сто шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. 49 коп.

04.06.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. винесено постанову ВП № 56526935 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

13.06.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. винесено постанову ВП № 56526935 про арешт майна боржника, якою встановлено, що згідно відомостей з договору іпотеки до кредитного договору №014/9407/82/49242 від 21.11.2006 р., укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 п. 1.2.1 боржнику належить квартира АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 12 червня 2003 р. ПН КМНО Ковальчуком С.П. за реєстровим №1635 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації в книзі №д.1295-226 за реєстровим номером 3216 від 17 червня 2003 р. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. накладено арешт на нерухоме майно: квартиру, місцезнаходження: АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_1.

14.06.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. винесено постанову ВП № 56526935, яко. Описано та накладено арешт на майно боржника: квартиру АДРЕСА_1, з метою звернення стягнення на арештоване майно та його подальшої реалізації.

27.06.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. винесено постанову ВП № 56526935 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_8, який має Сертифікат, виданий 03.05.2017 р. за №381/17 Фондом державного майна України (строк дії до 03.05.2020 р.), у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-1748-1/10, виданого 08.02.2011 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості по кредиту в розмірі 161049 (сто шістдесят одна тисяча сорок дев'ять) грн. 99 коп. та судові витрати у розмірі 1730,50 грн., які складаються із судового збору в розмірі 1610,60 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього стягнуто 162780 (сто шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. 49 коп.

Постановлено суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання ОСОБА_8, надати звіт щодо вартості квартири АДРЕСА_1 що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 Юліуса у місті Києві за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання СПД-ФО ОСОБА_8 від 04.07.2018 р., ринкова вартість квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_1, складає 637830 грн. 00 коп.

Відповідно до повідомлення приватного виконавця Чулієва А.А. від 18.07.2018 р. №449, направленого на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_9), останній повідомляє, що у випадку не вжиття нею заходів щодо погашення всієї суми боргу, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, рішення суду буде виконано за рахунок реалізації квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до листа від 30.07.2018 р. №502, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Чулієвим А.А. направлено ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна ВП № 56526935.

Згідно даних листа від 10.08.2018 р. № 7621/18-18-18, на виконання абзацу четвертого пункту 2 розділу VІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. за № 1301/29431, державне підприємство «СЕТАМ» повідомляє наступні відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота - 296898; відомості про предмет іпотеки - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 43,70 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; день та час проведення електронних торгів - 05.09.2018 р. о 09:00; початкова ціна продажу майна - 637830,00 грн.

З акту приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва А.А. від 17.09.2018 р. про реалізацію предмета іпотеки, вбачається, що відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 05.09.2018 р. № 356 Державного підприємства «СЕТАМ»: Торги відбулися, переможцем визнано: ОСОБА_9, адреса: АДРЕСА_3.

Стартова ціна предмета іпотеки: 637830,00 грн.

Ціна продажу предмета іпотеки: 637830,00 грн.

Сума коштів, перерахована за придбаний предмет іпотеки, включаючи гарантійний внесок 637830,00 грн., дата перерахування 11.09.2018 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», визначено обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців.

Так, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Як встановлено судом, приватним виконавцем здійснено звернення стягнення на іпотечне майно, а саме - АДРЕСА_1, яка, згідно відомостей з договору іпотеки до кредитного договору №014/9407/82/49242 від 21.11.2006 р., укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1, належить боржнику - ОСОБА_1, на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 12 червня 2003 р. ПН КМНО Ковальчуком С.П. за реєстровим №1635 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації в книзі №д.1295-226 за реєстровим номером 3216 від 17 червня 2003 р.

Згідно з вимогами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. У разі відсутності технічної документації на майно, у зв'язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів із дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов'язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Згідно з постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 14 червня 2018 р. по ВП № 56526935, вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. прийшов до висновку описати квартиру АДРЕСА_1 з метою звернення стягнення на арештоване майно та його подальшої реалізації.

Матеріали ВП № 56526935 не містять доказів, які б вказували, що про дату опису та арешту квартири АДРЕСА_1, а також те, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. завчасно повідомляв ОСОБА_1

Також, матеріали ВП № 56526935 не містять інформації, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. описав майно у квартирі АДРЕСА_1 і його передав на реалізацію для виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва по справі № 2-1748-1/10 від 20.08.2010 р., як і те, що він звертався до фінансових установ, органів національної поліції для виявлення відповідних рахунків та транспортних засобів ОСОБА_1

Більш того, з даних інформаційної довідки № 126246347 від 04 червня 2018 р. про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_2.

Згідно повідомлення №0001 від 04.07.2018 р. вбачається, що ОСОБА_1 повідомляла приватному виконавцю ОСОБА_4 про виконання постанови від 30.11.2017 р., винесену про примусове виконання виконавчого листа № 2-1748-1/10 від 08.02.2011 р., що видав Солом'янський районний суд м. Києва. Реєстраційний номер виконавчого провадження 52455006. Також нею було додано копії звіту про здійснення відрахувань та виплат Державної авіаційної служби України відносно ОСОБА_1 № 9/18-18 від 25.06.2018 р. та копію довідки відділу виплати пенсій «відомості про відрахування».

Відповідно до листа Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 05.12.2018 р. вих. № 114837, вбачається, що на депозитний рахунок відділу ДВС із Державної Авіаційної служби України для погашення боргу по ВП № 52455006 надійшли кошти в сумі 26781,92 грн., із них 17243,12 грн. перераховано в рахунок погашення боргу на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; 9288,80 грн. перераховано на користь держави як погашення виконавчого збору; 250,00 грн. перераховано на користь держави, як погашення витрат на проведення виконавчих дій.

Як вбачається з листа від 12.06.2018 р. № 108-9139, за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та інформацією з Реєстру територіальної громади м. Києва, ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 02.09.2003 р.

Згідно ч. 1 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд звертає увагу на відсутність у справі будь-яких належних та допустимих доказів того, що державний виконавець вчиняв інші передбачені законом заходи щодо виконання судового рішення, і такі заходи виявилися безрезультатними, з огляду на те, що звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру боржника, якому проживає особа, є виключним заходом, може бути застосоване в останню чергу, що визначено частинами першою, третьою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», з метою уникнення обмеження конституційних прав громадянина.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.01.2019 р. (справа №522/6400/15-ц).

Відповідно до ч. 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802, примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону) (далі - виконавці).

Згідно ч. 6 Інструкції, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, з матеріалів справи не вбачається, що саме станом на час реалізації іпотечного майна боржника - квартири АДРЕСА_1 що розташована за адресою: м. Київ, вул. Фучика Юліуса, буд. 17, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. вживалися всі заходи для виконання судового рішення за рахунок іншого майна боржника, а саме не вбачається, що направлялися відповідні запити до банківських та інших фінансових установ з метою з'ясування інформації про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника; до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями; до Регіонального центру МВС України з метою з'ясування інформації про зареєстровані за боржником транспортні засоби, тощо.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А., проводилася оцінка зареєстрованого за боржником на праві власності іншого нерухомого майна, а саме Ѕ частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та не надано доказів, що даного майна було недостатньо для погашення заборгованості.

При цьому, суд звертає увагу на те, що боржником ОСОБА_1 04.09.2018 р. було направлено приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Чулієву А.А. клопотання, відповідно до якого боржник просила скасувати постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання від 27 червня 2018 р. ВП № 565269935; припинити примусові дії пов'язані з примусовою реалізацією квартири АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності; та рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 р. по справі № 2-1748-1/10 виконати за рахунок її заробітної плати у Державній авіаційній службі України, а також іншого майна, що належить їй на праві власності.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Чулієвим А.А. не вживалися всі заходи для виконання судового рішення за рахунок іншого майна боржника (грошових коштів, рухомого майна), і такого майна не встановлено або його не достатньо для виконання судового рішення у зв'язку з чим дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, щодо виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2010 р. по справі № 2-1748-1/10 за рахунок реалізації квартири АДРЕСА_1, не відповідають вимогам щодо законності та обґрунтованості, а тому вимоги скарги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимог скарги про: зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, який здійснює виконавчі дії по виконавчому провадженню № 56526935 скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 14 червня 2018 р. про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, та скасувати постанову від 27 червня 2018 р. про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, то в цій частині скарги слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Законом визначено заходи примусового характеру, які можуть вживатися виконавцями при виконанні виконавчих документів.

Відповідно до п.п. 3 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов'язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене вище, права та обов'язки виконавця при проведенні виконавчих дій, визначені Законом України «Про виконавче провадження», тому суд не знаходить підстав для зобов'язання державних виконавців вчиняти ті чи інші дії з метою виконання виконавчих документів заявників, в тому числі зазначати шляхи їх виконання.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 76-81, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Визнати неправомірним дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, щодо виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20.08.2010 р. № 2-1748-1/10 шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С.І.Кушнір