КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/6990/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної майну внаслідок залиття,

встановив:

В грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом,мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належать приміщення з №1 по №23 (групи приміщень НОМЕР_2) - офіс №3, місцезнаходження яких: АДРЕСА_1 .

В травні 2018 року відбувалось залиття нежилого приміщення.

Відповідно до акту про залиття нежилих приміщень від 21 травня 2018 року, складеного працівниками ОСББ «Квартал Дружби», зафіксовано, що 19 травня 2018 року о 9 годині 50 хвилин відбулось залиття вказаних приміщень, внаслідок виходу з ладу (протікання) фільтру очистки холодної води у квартирі НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Просив, стягнути з відповідача на свою користь вартість збитку невід`ємних поліпшень, що виникли в результаті затоплення - 26225 грн., а також 6000 грн. понесених матеріальних витрат в зв`язку з проведенням незалежної оцінки майна.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 32225 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що відповідач не має обов`язків надавати докази того, що залиття нежилих приміщень НОМЕР_2 відбулося з вини інших осіб, так як причина пошкодження майна внаслідок залиття приміщення НОМЕР_2 і вина відповідача не є доведеними позивачем та не можуть бути визначеними виходячи з матеріалів справи на основі лише припущень позивача чи інших осіб.

Квартира НОМЕР_1 не є вище розташованою, а приміщення НОМЕР_2 що належить позивачу не є суміжним чи сусіднім з квартирою, що належить відповідачу.

Квартира відповідача розташована на 4 поверхи вище.

Згідно довідки №1 від 22 січня 2019 року виданої керуючим будинком ОСББ «Квартал Дружби» ОСОБА_3 . між квартирою відповідача НОМЕР_1 та приміщенням НОМЕР_2 різниця в 3 поверхи - один житловий і два нежитлових , і відповідно квартира НОМЕР_1 і цокольне нежитлове приміщення НОМЕР_2 не є сусідами, а лише розташовані в одному будинку та нежитловій цокольній прибудові і залиття водою не є можливим.

Сусідами являються приміщення, що знаходяться поверхом вище, а також розташовані по обидва боки до приміщення НОМЕР_2, саме ці приміщення в першу чергу могли бути причиною залиття.

Приміщення позивача НОМЕР_2 знаходиться на цокольному рівні вбудовано-прибудованого блоку. Сусідні вбудовано-прибудовані приміщення, що знаходяться над нежитловим приміщенням НОМЕР_2 , мають дах загального користування, що є одночасно проїздом для машин і відкритий для будь-яких атмосферних явищ, в сусідніх приміщеннях паркінгу НОМЕР_2 функціонує не передбачена проектом будинку Автомийка - тобто існує достатня кількість факторів, включаючи і природні, що могли бути причинами неодноразових затоплень приміщення НОМЕР_2 .

За інформацією ОСББ також були підтверджені факти порушення гідроізоляції фасаду (будівельний брак), що стало причиною затоплення аналогічних сусідніх приміщень на цьому ж будинку внаслідок дощу.

Позивач не надав будь-яких доказів, яким чином могло статися затоплення приміщення НОМЕР_2 з квартири НОМЕР_1, що розташована на 4 поверхи вище та не має суміжної стелі чи стін, виходячи з цього будь-який причинно-наслідковий зв`язок відсутній.

На апеляційну скаргу, позивач через свого представника подав відзив, який обґрунтовував тим, що довідка №1 за підписом керуючого будинку ОСББ «Квартал Дружби» на яку посилається апелянт не спростовує факт, що залиття приміщення позивача сталось внаслідок виходу з ладу (протікання) фільтру тонкої очистки холодної води із квартири НОМЕР_1 , власником якої є відповідач.

На підтвердження того, що залиття сталось внаслідок протікання фільтру очистки холодної води із квартири НОМЕР_1 , до позовної заяви було додано лист від 25 травня 2018 року та Акт про залиття нежилих приміщень з №1 по №23 (група приміщень НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 , який був складений в присутності керуючого будинку ОСББ ОСОБА_4 , провідного інженера ОСББ ОСОБА_5 та представника позивача, де вказано про наслідки залиття із квартири НОМЕР_1.

Просив, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником нежилих приміщень з №1 по №23 (групи приміщень НОМЕР_2) (в літ. А) - офіс №3, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування нежилих приміщень від 27 березня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. за реєстровим №917.

В травні 2018 року відбулось залиття нежилого приміщення позивача.

Відповідно до Акту про залиття нежилих приміщень з №1 по №23 (група приміщень НОМЕР_2 ), за адресою: АДРЕСА_1 від 21 травня 2018 року, складеним працівниками ОСББ «КВАРТАЛ ДРУЖБИ» зафіксовано, що вода йшла від квартири НОМЕР_1 розташованої за вищевказаною адресою .

На день обстеження комісія встановила пошкодження в демо-залі та підсобних приміщеннях, а також пошкодження продукції, яка знаходилась у приміщенні.

Крім того, на підвісній стелі складеної з плит «Армстронг» виявлено пошкодження плит у вигляді здуття, рудих плям, тріщин, прогинів, загальною кількістю 55 штук, а також пошкоджено шпалери та зіпсовано роботу світильників стелі.

Зі змісту стриманих відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1 , є ОСОБА_1

Відповідно до листа вих. №25/05/18 від 25 травня 2018 року, ОСББ «КВАРТАЛ ДРУЖБИ» вказано, що при огляді сантехнічного обладнання у квартирі НОМЕР_1 , з якої витікала вода виявлено, що протікає фільтр тонкої очистки холодної води, а також кран перекриття подачі води у внутрішньо квартирній мережі був відкритий. При перекритті вищевказаного крану, залиття з фільтру припинилося, так як він встановлений після запірного крану.

Тобто, залиття нежилого приміщення позивача сталось внаслідок виходу з ладу (протікання) фільтру очистки холодної води у квартирі відповідача за НОМЕР_1 .

За рахунок та замовленням позивача, суб`єктом оціночної діяльності, було проведено обстеження та складено Звіт про оцінку майнового збитку невід`ємних поліпшень, що виникли в результаті підтоплення в нежилих приміщеннях.

За результатам вказаного аналізу встановлено вартість збитків понесених позивачем у розмірі 26 225 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є обґрунтованими та законними. Доказів того, що залиття нежилих приміщень відповідача відбулось з вини інших осіб матеріали справи не містять.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За змістом ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Належних та допустимих доказів, в обґрунтування своїх заперечень, відповідачем не надано, а судом апеляційної інстанції не здобуто.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що залиття нежитлових приміщень позивача відбулося з вини третіх осіб, та як наслідок відповідальність має бути покладена на них.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки з акту про залиття нежилих приміщень від 21 травня 2018 року та з листа ОСББ «Квартал Дружби» від 25 травня 2018 року вбачається, що залиття сталося з квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1

Викладені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 16 травня 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба