Справа №295/6008/18
22.07.2019 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.,
за участю секретаря Давиденко Я.В.,
позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування виконкому Житомирської міської ради про захист права власності шляхом виселення,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким захистити права власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , виселити ОСОБА_4 з неповнолітньою дитиною з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з даної квартири. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він є опікуном своєї тітки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки остання рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 05.12.2011 року визнана недієздатною через важкий психічний розлад. ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . З 2002 року по 2010 рік позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_4 . Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 09.12.2010 року шлюб було розірвано. Відповідач скориставшись тимчасовою відсутністю позивача та ОСОБА_3 у квартирі, ввівши в оману доньку ОСОБА_6 , у якої були ключі від квартири, самоправно вселилася в дану квартиру разом з малолітнім сином і де проживає по теперішній час, жодних підстав для цього не маючи.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили задовольнити.
Від представника третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, при розгляді справи просив врахувати інтереси дитини.
22.07.2019 року сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
Заслухавши пояснення сторін, за їх участі в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від 05.12.2011 року ОСОБА_3 визнана недієздатною через важкий психічний розлад та призначено опікуном ОСОБА_1 . (а.с.8)
Відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 09.12.2010 року шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 розірвано. (а.с.12)
Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.12.1993 року квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . (а.с.13)
Факт зміни АДРЕСА_3 підтверджується листом департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради №01-17/626 від 24.04.2018 року. (а.с.14)
Зі змісту акту затвердженого директором ПП «ВЖРЕП-4» який був складений на підставі заяви ОСОБА_1 та свідчень сусідів вбачається, що за адресою АДРЕСА_4 проживає без реєстрації ОСОБА_4 1978 р.н. з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24.03.2018 року. (а.с.17)
Згідно довідки ПП «ВЖРЕП-4» №776 від 10.04.2018 року за адресою АДРЕСА_4 зареєстрована лише ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.18)
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Позбавлення цього права чи обмеження у його здійсненні можливе лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові № 143/1410/17 від 04.03.2019 року.
У даній справі, суд встановив, що ОСОБА_3 є власником спірної квартири, у якій періодично не проживає, оскільки проживає в іншому будинку у с АДРЕСА_5 , її племінник перебував у шлюбі з відповідачкою і мають спільну доньку ОСОБА_6 , яка періодично проживала за адресою АДРЕСА_4 , у зв`язку із чим відповідачка була вселена до належної ОСОБА_3 спірної житлової квартири.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що право відповідачки на користування чужим майном (спірною житловою квартирою) підлягає припиненню на вимогу опікуна власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.
Судом було встановлено, що відповідач без відповідної правової підстави проживає в належній ОСОБА_3 квартирі.
Згідно з абз.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, на підставі оцінених доказів, поданих сторонами, врахувавши наведені вище норми матеріального права, дійшов висновку про те, що відповідач не є власником чи наймачем спірного житлового будинку, не є членом сім`ї позивача, користується будинком без належної правової підстави, добровільно виселитися не бажає, при цьому цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за відповідачем, який хоч і правомірно вселився у спірну квартиру, але його право користування припинилося, оскільки припинилося право власності на житло, відтак вимоги позивача, який є опікуном власника спірної квартири, про виселення відповідача обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 29, 32, 39, 321, 391, 406 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - орган опіки та піклування виконкому Житомирської міської ради про захист права власності шляхом виселення задовольнити.
Виселити з з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з неповнолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. АДРЕСА_6 , іден. код НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прож. АДРЕСА_4 .

Суддя Н.Ф. Слюсарчук