Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2019 Справа №607/16930/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.

- за участі секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільскої області перебуває позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Позивач росить стягувати з відповідача на власну користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 7/20 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На обґрунтування позову посилається на ту обставину, що рішенням суду від 09.06.2010 року стягнено з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 7/20 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Разом з тим, з часу ухвалення означеного судового рішення витрати на дітей значно зросли сини відвідують секції з плавання і боротьби, заняття спортом потребує додаткового харчування і відповідного оснащення. Окрім цього збільшився розмір прожиткового мінімуму і гарантований розмір суми стягуваних аліментів, визначений Законом.

Також позивачка просить суд захистити цивільне право шляхом стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 662 090, 39 гривень.

Зазначає, що відповідач уже з 2010 року допустив затримання сплати аліментних платежів, а тому повинен нести фінансову відповідальність у розмірі, визначеному Сімейним Кодексом України.

Позивачка в судовому засіданні вимогу підтримала у повному обсязі. В останнє засіданні направила заяву про розгляд справи за відсутності, вимогу підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача вимогу позивача заперечив за безпідставністю, про що висловив заяву по суті. В останнє засіданні представник направив заяву про розгляд справи за відсутності, власні доводи підтримує у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Отже, між сторонам справи уже попередньо існував спір про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2010 року у справі №2-2512/10, вирішено розірвати шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягнути з останнього в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 7/20 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 04.02.2010 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Судом було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про одруження, серії 1-ИД № 087422, видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 62.

Від д шлюбу у сторін народилися сини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається із довідки ТОВ "КК"Коменерго-Тернопіль" від 16.01.2001 року № 785, діти сторін спору проживають разом з позивачкою.

В силу ст. 82 ЦПК України, означені обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не потребують доказування.

Окрім цього ОСОБА_2 надала суду довідку ДП Фаворит від 04.04.2018 року №302, змістом якої визначено, що позивач з дітьми продовжує проживати в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Наразі позивач стверджує, що з часу ухвалення означеного судового рішення витрати на дітей значно зросли сини відвідують секції з плавання і боротьби, заняття спортом потребує додаткового харчування і відповідного оснащення. Окрім цього збільшився розмір прожиткового мінімуму і гарантований розмір суми стягуваних аліментів, визначений Законом.

Також зазначає, що відповідач уже 2010 року допустив затримання сплати аліментних платежів, а тому повинен нести фінансову відповідальність у розмірі, визначеному Сімейним Кодексом України.

Змістом розрахунку сплати аліментів від 18.12.2018 року №59787, складеного державним виконавцем вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 45 878, 93 гривень станом на 01.12.2018 року.

Виходячи з цієї суми позивачем зроблено власний розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 662 090, 39 гривень, про зроблено заяву про уточнення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

За правилами ч.3 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд ввважає, що загальновідомою є те, що зростання дитини автоматично потребує збільшення витрат на її потреби і розвиток, а тому для суду є очевидним, що стягуваний в 2010 році розмір аліментів не утримання двох дітей, у 2018 року є явно недостатнім.

Окрім цього, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.(ч.2 ст. 182 СК України).

З огляду на викладене вимога позивача про зміну розміру стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 7/20 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягає до задоволення.

Поряд з тим закон не передбачає стягнення аліментів в новому розмірі внаслідок зміни, з дати звернення до суду з позовною заявою.

З приводу стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів суд наголошує таке.

Згідно ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як означено вище, позивачка просить суд стягнути пеню в сумі 662 090, 39 гривень.

Водночас судом встановлена заборгованість позивача із сплати аліментів в сумі 45 878, 93 гривень станом на 01.12.2018 року. І жодних доказів обєктивної неможливості утримання відповідачем власних дітей судом не встановлено.

З огляду на приписи ч.1 ст. 196 СК України, котрою передбачено, що сума стягуваної пені не може перевищувати 100% заборгованості, Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути пеню в розмірі 45 878, 93 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 12,13, 81, 263, 265,352,354 ЦПК України, ст.ст. 180, 182 184 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 до 7/20 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 45 878, 93 гривень пені за несвоєчасне стягнення аліментів.

Cтягнути з ОСОБА_3 704, 80 гривень судового збору в дохід держави.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач ОСОБА_2 АДРЕСА_1, 46009

Відповідач ОСОБА_3 АДРЕСА_2, 46024

Головуючий суддяОСОБА_6