Єдиний унікальний номер 0546/3351/2012
Номер провадження 22-ц/804/1416/19
Справа № 0546/3351/2012 Головуючий в суді першої інстанції: Мельник Ю. А.
Провадження № 22-ц/804/1416/19 Суддя-доповідач: Біляєва О. М.
У Х В А Л А

22 квітня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Біляєвої О. М., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 11 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Макіїввугілля», відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Центрально-Міському районі м. Макіївки, Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Донецькій області, третя особа відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Совєтському районі м. Макіївки, про визнання актів за формою Н-5 та НВП недійсними, встановлення факту нещасного випадку на виробництві, зобов'язання скласти акт за формою Н-1,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 квітня 2018 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 0546/3351/2012 (провадження № 2/269/1/2014) в частині рішення Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 11 березня 2014 року, яким:

визнати недійсним акт за формою Н-5 від 26.07.2012 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 23 жовтня 2010 року о 09 год. 30 хв. у відокремленому підрозділі «Управління з налагоджування, випробування та ремонту гірничошахтного обладнання» Державного підприємства «Макіїввугілля» з гірником очисного забою ОСОБА_3 під час виконання наказу на ревізію секції механічного комплексу КД80 у східній лаві пласту L-1 2 на ВП «Шахта «Ясинівська Глибока» Державного підприємства «Макіїввугілля»;

встановити факт нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, що стався 23 жовтня 2010 року о 09 год. 30 хв. у відокремленому підрозділі «Управління з налагоджування, випробування та ремонту гірничошахтного обладнання» Державного підприємства «Макіїввугілля» з гірником очисного забою ОСОБА_3 під час виконання наказу на ревізію секції механічного комплексу КД80 у східній лаві пласту L-1 2 на ВП «Шахта «Ясинівська Глибока» Державного підприємства «Макіїввугілля»;

зобов'язати Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Донецькій області провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, що стався 23 жовтня 2010 року у відокремленому підрозділі «Управління з налагоджування, випробування та ремонту гірничошахтного обладнання» Державного підприємства «Макіїввугілля» з гірником очисного забою ОСОБА_3;

в іншій частині вимог відмовити.

У квітні 2019 року Головне управління Держпраці у Донецькій області, яке є правонаступником Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Донецькій області, подало апеляційну скаргу на рішення Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 11 березня 2014 року (ас. 109-113).

Пунктом 13 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, у пункті 9 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга Головного управління Держпраці у Донецькій області, яке є правонаступником Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Донецькій області, була подана у квітні 2019 року, то суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі керується нормами Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує, що згідно з частиною другою статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Зі змісту оскарженого рішення видно, що Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Донецькій області, правонаступником якого є Головне управління Держпраці у Донецькій області, було повідомлено про розгляд справи, його представник з'явився у судове засідання і давав пояснення, тобто відповідач знав про існування рішення Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 11 березня 2014 року (ас. 32). Проте лише 02 квітня 2019 року, тобто більше п'яти років з часу ухвалення рішення, воно було оскаржено до апеляційного суду.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, не посилається на пропуск строку на апеляційне оскарження з виняткових причин, зокрема внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З огляду на наведене та з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, зокрема частини другої статті 358 ЦПК України, викладених у постанові Верховного Суду у складі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі № 361/161/13-ц, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Донецькій області, яке є правонаступником Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Донецькій області, на рішення Совєтського районного суду Донецької області від 11 березня 2014 року.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, Донецький апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Донецькій області, яке є правонаступником Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки у Донецькій області, на рішення Совєтського районного суду Донецької області від 11 березня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Касаційна скарга на ухвалу подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя О. М. Біляєва