Справа № 634/1208/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02.05.2019 року смт. Сахновщина Харківська область
Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Нестеренко О.С.
за участю секретаря судового засідання Дороніної Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сахновщинського районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики, -
Відповідачка свої зобовязання про повернення позики не виконала, позику до цього часу позивачці не повернула.
Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, з проханням слухати справу за її відсутності, просить позов задовольнити, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не зявилася та не повідомила суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відзив на позов не надала.
За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Пунктом 4.1 Розділу 4 Договору визначений порядок повернення позики, а саме, до настання дати, вказаної в п.3.4 цього Договору, позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у розмірі, зазначеному у п.2.1. цього Договору, повертаючи її рівними частинами, у розмірі 4500,00 грн. щомісяця, протягом 6 місяців, про що позикодавцем кожного разу надається розписка, у якій зазначається дата та розмір поверненої частини позики. Графік повернення позики додається до договору і є його невідємною частиною.
Умовами п.5.2 договору встановлено, що при порушенні позичальником строку повернення позики (п.4.1.Договору) він повинен сплатити у готівковій формі позикодавцю: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; пеню за кожен день прострочки, у розмірі подвійної ставки НБУ; штраф у розмірі 3% річних від простроченої суми позики ( з моменту, коли сума позики підлягала поверненню згідно умов договору до дня її фактичного отримання.
Відповідачка свої зобовязання про повернення позики не виконала, позику до цього часу позивачці не повернула.
У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
За правилами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Так, в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що «відповідно до норм ст.ст.1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».
Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки».
Таким чином, суд прийшов до висновку, що між сторонами 18.09.2018 року був укладений договір позики. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 виконала свої зобовязання за договором позики та повернула грошові кошти.
Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за договором позики від 18.09.2018 року .
У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням вимог ст. ст. 625, 1050 ЦК України в разі допущення Позичальником прострочення виконання грошових зобовязань перед Позикодавцем, Позичальник зобовязаний сплатити Позикодавцю суму боргу та три проценти річних від простроченої суми.
Три проценти річних від суми боргу, згідно доданого до позову розрахунку складає 154,60 грн за договором позики від 18.09.2018 року.
Окрім того, згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, проценти за користування позикою згідно доданого до позову розрахунку складає: 1930,68 грн., що також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
А також, неустойка (пеня) за порушення боржником зобовязання за період з 18.10.2018 по 26.11.2018 року у розмірі 1855,22 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст 7, 10, 76, 141, 244-245, 259, 280 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя :

Копія вірна.Суддя