У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/964/19

№ 2/610/467/2019

м. Балаклія 06.05.2019 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитловий об'єкт,

в с т а н о в и в:

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлені вимоги до форми, змісту позовної заяви, додання до неї копій позовної заяви та копій документів, що додаються до неї, а також додання документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 3, п. 5, п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Позивач заявив дві вимоги немайнового та майнового характеру: визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення телятника № 46, розташованого за адресою: Комплекс будівель і споруд, розташованих за межами населених пунктів Новогусарівської сільської ради Балаклійського району № 34 та визнати за позивачем право власності на нього.

У позовній заяві зазначено ціну позову - 129 445,00 гривень.

До позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 768,40 гривень (за вимогу немайнового характеру), за другу позовну вимогу (майнового характеру) квитанцію про сплату судового збору додано не було.

Як убачається з доданої до позовної заяви копії накладної № 140 від 21 вересня 2005 року, за телятник № 46 було сплачено 129445 гривень, ціна позову була визначена відповідно до накладної № 140.

Ціна позову має бути визначена дійсною вартістю майна, тобто ринковою.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість (ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу (п. 3 Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»).

Доказів на підтвердження дійсної вартості майна позивачем до позовної заяви не додано.

Згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Визначена позивачем ціна позову 129445,00 гривень вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна. Враховуючи ціни на аналогічне нерухоме майно в Україні, за даними сайту оголошень в мережі Інтернет про продаж нерухомості станом на 06.05.2019р., суд попередньо визначає вартість спірного майна у 426615 гривень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд попередньо визначає розмір судового збору за вимогою про визнання права власності на нежитлове приміщення телятника № 46, у сумі 4266,15 гривень, що становить 1 відсоток попередньої вартості спірного майна.

Отже, загальний розмір судового збору становить 5034,55 гривень.

Тому позивачу необхідно додатково сплатити судовий збір у сумі 4266,15 гривень (5034,55 - 768,40 = 4266,15).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України на позивача покладено обов'язок доказування обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином, позивач повинен довести, що ціна позову визначена дійсною, ринковою вартістю спірного майна.

У разі надання позивачем доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна та якщо така вартість є нижчою за попередньо визначену судом, відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України буде вирішено питання про повернення позивачеві переплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Попередньо визначити розмір судового збору у розмірі 5034,55 гривень, з яких доплаті підлягає 4266,15 гривень.

2.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитловий об'єкт залишити без руху.

3.Надати ОСОБА_1 5-ти денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви - додання документа, що підтверджує сплату судового збору в сумі 4266,15 гривень.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений термін заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві із усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Стригуненко