Постанова

Іменем України

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 403/13675/12

провадження № 61-22724св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агент-Інвест-Сервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консольт ЛТД»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агент-Інвест-Сервіс» (далі - ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс»), Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консольт ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консольт ЛТД») про визнання права власності.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 23 березня 2008 року між ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» укладений договір пайової участі у будівництві № 1307/304-52(р), згідно з пунктом 1.1 якого сторони договору мають спільно діяти для досягнення мети - проектування, будівництва та вводу в експлуатацію багатофункціонального офісного центру з торгово-виставковими площами «Цивілізація» на перехресті вулиць Сєрова та Мечникова у м. Дніпрі. Будівництво здійснювалося на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ фірма «Консольт ЛТД» та Дніпропетровською міською радою. 16 липня 2008 року об'єкту будівництва присвоєно адресу: АДРЕСА_1 Договором визначено розмір пайових внесків та порядок визначення частки у натурі учасника, а саме офісного приміщення будівельний номер 11 в осях А-В:1-5 на шостому поверсі, загальною проектною площею 262,03 кв. м. Факт поділу учасниками загальної часткової власності та передача пайовику частки в натурі засвідчується актом про виконання договору. Свої зобов'язання за вказаним договором ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» виконало у повному обсязі, перерахувавши всі належні грошові кошти. Проте частка ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» не передана.

01 жовтня 2012 року між нею та ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» укладений договір відступлення права вимоги, за яким новий кредитор набув усі права вимоги, належні первісному кредиторові. Боржником за договором відступлення права вимоги є ТОВ фірма «Консоль ЛТД», тому її права порушені обома відповідачами.

На підставі викладеного, позивач просила визнати за нею права власності на офісне приміщення будівельний номер 11 в осях А-В:1-5 на шостому поверсі, загальною проектною площею 262,03 кв. м, що розташоване в об'єкті незавершеного будівництва «Багатофункціональний офісний центр з торгово-виставочними площами «Цивілізація», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У листопаді 2012 року ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» звернулося із зустрічним позовом до ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ОСОБА_4 про визнання права власності.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що 23 березня 2008 року між ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» укладений договір пайової участі у будівництві № 1307/304-52(р). Пайовою долею в натурі було офісне приміщення будівельний номер 11 в осях А-В:1-5 на шостому поверсі, загальною проектною площею 262,03 кв. м. Пайовий внесок ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» сплатило у повному обсязі, про що видано довідку від 25 квітня 2008 року. Проте завершений будівництвом об'єкт так і не переданий ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс». ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» не визнає позов ОСОБА_4, оскільки договором пайової участі у будівництві від 25 березня 2008 року № 1307/304-52(р) передбачено відступлення права вимоги лише за згоди ТОВ фірма «Консоль ЛТД», яке такої згоди не надавало, а тому угода між ОСОБА_4 та ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» є нікчемною.

На підставі викладеного ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» просило визнати за ним право власності на офісне приміщення будівельний номер 11 в осях А-В:1-5 на шостому поверсі, загальною проектною площею 262,03 кв. м, що розташоване в об'єкті незавершеного будівництва «Багатофункціональний офісний центр з торгово-виставочними площами «Цивілізація», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний позов ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» задоволено. Визнано за ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» право власності на офісне приміщення будівельний номер 11 в осях А-В:1-5 на шостому поверсі, загальною проектною площею 262,03 кв. м, що розташоване в об'єкті незавершеного будівництва «Багатофункціональний офісний центр з торгово-виставочними площами «Цивілізація», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на офісне приміщення будівельний номер 11 в осях А-В:1-5 на шостому поверсі, загальною проектною площею 262,03 кв. м, що розташоване в об'єкті незавершеного будівництва «Багатофункціональний офісний центр з торгово-виставочними площами «Цивілізація», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» договір відступлення права вимоги є недійним, оскільки зі змісту договору не вбачається, що ТОВ фірма «Консоль ЛТД» надало згоду на укладення цього правочину.

Задовольняючи зустрічний позов ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс», суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності зустрічних позовних вимог, оскільки підтверджено повну сплату пайового внеску ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс», що є підставою для виникнення майнового права на об'єкт нерухомості.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ фірма «Консоль ЛТД» задоволено частково. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2012 року у частині визнання за ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» права власності на офісне приміщення будівельний номер 11 в осях А-В:1-5 на шостому поверсі, загальною проектною площею 262,03 кв. м, що розташоване в об'єкті незавершеного будівництва «Багатофункціональний офісний центр з торгово-виставочними площами «Цивілізація», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, скасовано та закрито провадження у цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що місцевий суд помилково прийняв до свого розгляду зустрічні позовні вимоги ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» до ТОВ фірма «Консоль ЛТД» про визнання права власності, які є юридичними особами, а тому рішення суду у цій частині на підставі статей 377, 255 ЦПК України необхідно скасувати, а провадження у справі у цій частині закрити.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У березні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом порушено право позивача на судовий захист, оскільки її не повідомили про дату, час та місце розгляду справи, оскаржувану постанову ухвалили за її відсутності. Апеляційний суд у своєму рішенні не давав будь-якого пояснення доводам, що містилися у відзиві на апеляційну скаргу. Крім того, апеляційний суд безпідставно поновив заявнику строк на апеляційне оскарження, оскільки ТОВ фірма «Консольт ЛТД» звернулося із апеляційною скаргою на судове рішення, ухвалене більше ніж чотири роки, тоді як апеляційним судом не наведено підстав поновлення такого строку.

У червні 2018 року від ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_4, уякому заявник зазначає, що із вимогами касаційної скарги згідний у повному обсязі.

У червні 2018 року від ТОВ фірми «Консоль ЛТД» надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_4, уякому заявник просить відхилити указану касаційну скаргу, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Заявник зазначає, що посилання ОСОБА_4 на порушення її права на судовий захист є безпідставними, оскільки у матеріалах справи є докази повідомлення її про призначення справи до розгляду у суді апеляційної інстанції. Апеляційний суд повно та всебічно дослідив обставини справи та ухвалив законне рішення.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

У червні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що 25 березня 2008 року між ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» укладений договір пайової участі у будівництві № 1307/304-52(р), згідно з умовами якого сторони договору мають спільно діяти для досягнення мети - проектування, будівництва та вводу в експлуатацію багатофункціонального офісного центру з торгово-виставковими площами «Цивілізація» на перехресті вулиць Сєрова та Мечникова в м. Дніпропетровську. Розмір паю ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» складає 678 700,00 дол. США, що також виражено у гривневому еквіваленті відповідно до графіку внесення часток паю, з остаточним внесенням 20 квітня 2008 року. Вказаний договір підписано сторонами та скріплено печатками юридичних осіб.

Будівництво об'єкта здійснювалося на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ фірма «Консоль ЛТД» і Дніпропетровською міською радою та відповідно до отриманого ТОВ фірма «Консоль ЛТД» дозволу на виконання будівельних робіт від 03 липня 2008 року № 216/01-08 на будівництво будівлі комерційного призначення за адресою: АДРЕСА_1.

25 квітня 2008 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» надало ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» довідку про те, що пайовиком повністю внесено пайовий внесок відповідно до договору від 25 березня 2008 року № 1307/304-52(р) у сумі 3 427 435 грн, що у доларовому еквіваленті складає 678 700,00 дол. США.

01 жовтня 2012 року між ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» (первісний кредитор) та ОСОБА_4 (новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги № 01-10/12, відповідно до умов якого новий кредитор набуває всі права вимоги, належні первісному кредитору відповідно до договору пайової участі у будівництві від 25 березня 2008 року №1307/304-52(р), укладеному між ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» та ТОВ фірма «Консоль ЛТД».

Нормативно-правове обґрунтування

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналогічна норма містилася й у статті 15 ЦПК України 2004 року.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Частиною другою статті 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналогічна норма містилася й у статті 1 ГПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у судів першої інстанції.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

Стаття 4 ГПК України передбачає право юридичної особи на звернення до господарського суду.

У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, спори, які виникають між юридичними особами, за своїм суб'єктивним складом підвідомчі господарським судам.

Згідно з статтею 20 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У справі, яка переглядається ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» заявило вимогу до ТОВ фірма «Консоль ЛТД» про визнання права власності, у зв'язку із чим такий спір за своїм суб'єктним складом підпадає під дію статті 4 ГПК України і підвідомчий господарському суду, а тому, суд апеляційної інстанції, частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, на підставі статті 255 ЦПК України обґрунтовано закрив провадження у справі у цій частині.

Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги ОСОБА_4, оскільки вони є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 Цивільного кодексу України).

Поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року у справі № 1-10/2004, згідно з яким поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Умовою звернення до суду є заінтересованість особи, яка повинна мати правовий характер, тобто полягати у тому, що рішення суду має мати правові наслідки для особи. Особа має довести, що їй належать законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду, а також зазначити який саме інтерес її порушено та у чому він полягає. Якщо особа звернулася до суду за захистом інших осіб без відповідної правової підстави, то це свідчить про відсутність у особи законного інтересу і є підставою для відмови у задоволенні вимог.

Зі змісту прохальної частини касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 просить суд скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Разом із цим, судовим рішенням апеляційного суду скасовано рішення місцевого суду у частині вимог ТОВ «Агент-Інвест-Сервіс» та залишено без змін рішення місцевого суду у частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_4

З урахуванням викладеного, Верховний Суд доходить висновку про відсутність порушеного інтересу оскаржуваним ОСОБА_4 судовим рішенням, оскільки суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу, погодився із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_4

Таким чином, по суті ОСОБА_4 не оскаржує рішення суду апеляційної інстанції у частині її первісного позову, оскільки судом першої інстанції відмовлено їй у його задоволенні.

Рішення суду апеляційної інстанції в частині закриття провадження у справі за зустрічним позовом не порушує інтересів заявника, а отже, касаційна скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик