Справа № 310/1056/19
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.,

при секретарі Рибалка Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_2

за участю відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Бердянського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів вказуючи, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07.07.2015 року з нього стягуються аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання доньки Влади, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною, починаючи стягнення з 17 червня 2015 року.

16.01.2015 року у нього народився син ОСОБА_4.

Судовим наказом Бердянського міськрайонного суда від 01.03.2019 року з нього стягуються аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною, починаючи стягнення з 22.01.2019 року.

Крім того, на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є похилого віку, знаходиться на диспансерному обліку у лікарів та потребує стороннього догляду та матеріальної підтримки з його боку.

Він працює водієм в ТОВ «УТК ХИМАЛЬЯНС» у м.Бердянську та отримує мінімальну заробітну плату, аліменти сплачує постійно, що становить 1/4 частину його заробітку. Інших доходів, крім заробітної плати, він не має. Однак сімейний стан змінився, він має іншу сімю, 16.01.2015 року в нього народився син ОСОБА_6, на якого він також сплачує аліменти.

Просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини від його доходів на доньку Владу, 17.04.2009 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що працює водієм, має мінімальну заробітну плату, з якої ј частину відраховують на сплату аліментів доньки Влади, 17.04.2009 року та ј частину відраховують на сплату аліментів сина ОСОБА_6, 16.01.2015 року. Його сімейний склад змінився. 16 січня 2015 року народився син, на якого він також сплачує аліменти в розмірі ј частини заробітку, тому витрати збільшились, інших доходів крім зарплати він не має, тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 із позовом не погодилась, пояснила, що розмір сплачуваних позивачем аліментів є недостатнім, а їх зменшення призведе до ще більшого їх зменшення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін і дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, у зв'язку із наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що з ОСОБА_1 на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 07.07.2015 року стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Влади, 17.04.2009 року, у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною, починаючи стягнення з 17 червня 2015 року (а.с.3).

16.01.2015 року у позивача народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження№278957 серії І-ЖС від 10.02.2015 року (а.с.7).

Судовим наказом Бердянського міськрайонного суда від 01.03.2019 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною, починаючи стягнення з 22.01.2019 року.

ОСОБА_1 працює водієм в ТОВ «УТК ХИМАЛЬЯНС» у м.Бердянську, де отримує мінімальну заробітну плату, з якої відраховуються аліменти, що становить 1/2 частину його заробітку. Інших доходів, крім заробітної плати, він не має, також не має у своїй власності нерухомого майна.

У зв'язку із зміною свого сімейного становища та додаткових витрат позивач звернувся до суду з позовом про зменшення аліментів.

Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.ст. 141,180 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року.

В той же час, суд вважає за необхідне вирішити даний позов із ретельним дотриманням принципу недискримінації осіб за ознакою статі чи майнового стану.

Згідно ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою».

Згідно рішення ЄСПЛ від 22.03.2012 року ОСОБА_8 (Konstantin Markin) проти Російської Федерації (скарга № 30078/06), «Європейський Суд також нагадує, що досягнення гендерної рівності у даний час є головною метою країн - учасників ОСОБА_2 Європи, і лише особливо важливі причини можуть слугувати тому, щоб відмінність у ставленні могло вважатися сумісним із Конвенцією. Зокрема, посилання на традиції, загальні правила або переважаючу суспільну думку в окремій державі є недостатніми для виправдання відмінності у ставленні за ознакою статі (п.127). Що стосується доводу про особливу соціальну роль жінок у вихованні дітей, Європейський Суд зазначає, що у справі "Петровіц проти Австрії" він вказував на поступову еволюції суспільства в сторону більш рівного розподілу обов'язків чоловіків і жінок по вихованню дітей (п.139).

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме: наявність у позивача іншої сімї, народження ще однієї дитини, необхідності її утримання, зважаючи на розмір доходу позивача та сплату аліментів позивачем в розмірі Ѕ частини на двох дітей, а також зважаючи на те, що відповідно до положень ст. 141 СК України рівнозначний обов'язок щодо утримання дитини покладається як на позивача, так і на відповідача по справі, суд приходить до висновку про наявність обгрунтованих та законних підстав для задоволення позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються, відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 07.07.2015 року, з 1/4 частини із всіх видів заробітку відповідача щомісячно, - на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.181, 182, 192 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПИ № на користь ОСОБА_3 ( РНОКПИ № НОМЕР_1) на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року по цивільній справі № 310/5691/15-ц на утримання доньки - Влади, 17 квітня 2009 року з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

Судові витрати у виді сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.04.2018 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_9