ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року

м. Харків

справа № 623/1500/19

провадження № 22-ц/818 /2962/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Шостий апеляційний адміністративний суд,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, постановлену 15 квітня 2019 року у складі судді Винниченка П.П.,-

УСТАНОВИВ:

12 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн, завданої йому незаконним рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду .

Позов мотивовано тим, що постановою Верховного Суду у складі касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 було скасовано рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (справа № 826/13194/18). Зазначеним незаконним рішенням позивачу завдано моральну шкоду, що підлягає стягненню з суду.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до ч. 11 ст. 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом. Тлумачення вищевказаної норми свідчить, що на законодавчому рівні встановлено імунітет суду, і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, по своїй суті, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію спокійно та незалежно. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснення правосуддя в Україні врегульовано конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на відшкодування шкоди за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно із ст. 62 Конституції України матеріальна й моральна шкода, завдана безпідставним засудженням, відшкодовується державою лише у разі скасування вироку як неправосудного. Проте й у цьому разі за заподіяну особі шкоду відповідає не суд або суддя, а держава. Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, ухвалити нове рішення за результатами розгляду позову (а.с. 11 - 12).

Апеляційна скарга мотивована тим, що кожна особа має право на відшкодування шкоди, завданої їй незаконними діями чи рішенням органу державної влади. Вказані позови розглядаються в порядку цивільного судочинства. Незаконним рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі № 826/13194/18 апелянту була завдана моральна шкода, яку має відшкодувати суд.

ОСОБА_2 , який діє в інтересах Шостого апеляційного адміністративного суду, у відзиві заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що незгода з рішенням судді у справі є підставою для оскарження його до суду вищої інстанції, а не для подачі позову до іншого суду. Шкоду, завдану незаконним рішенням суду, відшкодовує держава.

Суд, заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Згідно п.п. 3, 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шостого апеляційного адміністративного суду про відшкодування моральної шкоди, завданої рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у цивільній справі № 826/13194/18 (а.с. 2).

Суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція судів по розгляду заявлених позивачем вимог в порядку цивільного судочинства, оскільки суддя як посадова особа, що здійснює правосуддя, а також суд, як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, котра бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли суддя виступає не як орган, що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Закриваючи провадження у справі суд уважав, що належним відповідачем у даному спорі може бути лише держава, а не суд (суддя), який діє від імені держави та виконує покладені на них державою функції правосуддя.

Судова колегія повністю погодитися з зазначеним висновком суд не може.

Стаття 1176 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) закріплює приписи про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю спеціальних суб`єктів, зокрема, суду. Тому приписи статті 1176 ЦК України є спеціальними щодо приписів статей 22, 23, 1166 і 1167 цього кодексу та визначають випадки, в яких може бути заявлена позовна вимога про відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю суду.

Шкода, завдана, зокрема, фізичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (частина п`ята статті 1176 ЦК України).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 21 листопада 2018 року справа № 757/43355/16-ц, позовні вимоги про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій/бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду) не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства. Вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду можуть бути предметом розгляду у випадках, передбачених статтею 1176 ЦК України.

У разі надходження позовної заяви з вимогами про визнання незаконними пов`язаних з розглядом судової справи дій /бездіяльності суду (судді чи посадових осіб суду), про зобов`язання суду (судді) до вчинення певних процесуальних дій або про відшкодування завданої незаконними діями чи бездіяльністю суду(судді) шкоди з підстав, не передбачених статтею 1176 ЦК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про відшкодування йому моральної шкоди, завданої незаконним рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду.

Висновок суду про відсутність у позивача підстав для пред`явлення вимог безпосередньо до суду та наявність у нього права вимагати відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями суду лише за рахунок держави не можуть бути підставою для закриття провадження у справі. Питання про наявність або відсутність підстав для задоволення позову, їх доведеність перед судом вирішуються за результатами розгляду справи по суті, під час ухвалення у справі рішення в порядку ст. 264 ЦПК України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в ухвалі про закриття провадження зробив висновки, що не відповідають обставинам справи, та як слідство, порушив норми процесуального права, помилково закривши провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Оскільки у межах своєї компетенції суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розгляду справи за позовом про відшкодування моральної шкоди як суд першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1 про скасування ухвали та ухвалення рішення по суті справи підлягає задоволенню частково. Ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження належить скасувати, справу - направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись до ст. 367, п. 6 ч.1 ст. 374, п.п. 3,4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381- 384, ст.ст. 389, 390 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 29 липня 2019 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний