Справа № 206/5059/18
Провадження № 2/206/97/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2019року у залі суду у м.Дніпрі суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська Сухоруков А.О., розглянувши заяву представника відповідача Бут Наталії Вікторівни про стягнення понесених судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Якуба Юрій Антонович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Якушева Г.С., Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсними правочинів та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

Дана цивільна справа перебувала на розгляді в Самарському районному судді м. Дніпропетровська.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2019 року, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Якуба Юрій Антонович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Якушева Г.С., Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсними правочинів та витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без розгляду.

25 січня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, яка обґрунтована тим, що в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходилася цивільна справа №206/5059/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Якушева Г.С., Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про визнання недійсним правочинів та витребування майна з чужого незаконного володіння. 21 січня 2019 року Ухвалою суду залишено вищевказаний позов без розгляду за клопотанням представника позивача, оскільки відповідачем ОСОБА_3 було понесені судові витрати на правову допомогу вважають за потрібне просити суд стягнути понесені витрати, що складають 10000 грн.

На підставі викладеного просить суд стягнути з позивача ОСОБА_2, іпн НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 понесені судові витрати на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання призначене на 01 лютого 2019 року сторони не з'явилися, про день та час розгляд заяви повідомлялися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважаєза можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу.

Вивчивши письмову заяву, та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про стягнення судових витрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

Так, за приписами ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стягувачем ОСОБА_4 надано договір про надання правової допомоги, додаткову угоду, ордер, квитанцію про сплату адвокату Бут Н.В. витрат за правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч гривень (а.с.91-95).

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги №25 від 25.09.2018 року, були виконані наступні послуги: підготовка відзову на позовну заяву та збирання доказі; підготовка апеляційної скарги на Ухвалу суду від 10.09.2018 року про арешт квартири та представництво в апеляційній інстанції щодо скарги; Представництво інтересів у суді першої інстанції та апеляційній інстанції. Вартість вказаних послуг складає 10000 (десять тисяч) гривень.

На підтвердження оплати за надання правничої допомогу було надано додаток до положення про ведення касових операцій у національній валюті України, з якого вбачається, що 30.09.2018 року від ОСОБА_3 прийнято на підставі договору про надання правничої допомоги №25 від 25.09.2018р., додаткової угоди №1 від 26.09.2018р. грошові кошти в розмірі десять тисяч гривень (а.с. 95).

За змістом ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до поточної редакції статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до п. 5 ч. ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, враховуючи умови договору про надання правової допомоги, складність справи, час, витрачений адвокатом обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає за доцільне заяву заявника про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 142, 260, 268 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника відповідача Бут Наталії Вікторівни про стягнення понесених судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Якуба Юрій Антонович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Якушева Г.С., Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсними правочинів та витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (р.н.о.к.п.п НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 03 травня 2019 року.

Суддя А.О. Сухоруков