Справа № 161/1464/19
Провадження № 2/161/1232/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину,-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2019 Перший заступник керівника Луцької місцевої прокуратури звернувся в суд в інтересах держави в особі Луцької міської ради з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Позов мотивував тим, що відносно ОСОБА_3 було відкрито кримінальне провадження щодо вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України., а саме: не дотримавшись ПДР України, не надала дорогу пішоходу ОСОБА_4, який здійснював перехід проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переходу та здійснила наїзд на нього. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримав травми, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» в ортопедо-травматологічному відділенні протягом 19 днів. На лікування потерпілого ОСОБА_5 затрачено 7 201 грн. бюджетних коштів. Луцька міська клінічна лікарня перебуває в комунальній власності, фінансування проводиться з місцевого бюджету, розпорядником якого є Луцька міська рада.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 09.10.2018 кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрите у звязку з примиренням винної з потерпілим та звільнено від кримінальної відповідальності.

Вважає, що ОСОБА_3 зобовязана відшкодувати кошти, витрачені Луцькою міською клінічною лікарнею на лікування ОСОБА_4 Просить, стягнути з відповідача в користь Луцької міської ради 7201 грн.

Ухвалою суду від 12.02.2019 було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

У встановлений строк, відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

В судовому засіданні представник прокуратури вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2018 кримінальне провадження №0001349 відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України закрити у звязку з примиренням винної з потерпілим та звільнено від кримінальної відповідальності (а.с.4).

Суд звертає увагу, що вказана підстава для закриття кримінального провадження відноситься до нереабілітуючих (тобто тих, які не знімають підозру, але звільняють від кримінальної відповідальності) підстав.

При розгляді кримінального провадження, судом встановлено, що ОСОБА_3 11.04.2018 проявила безпечність та неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, відволіклась від її спостереження, порушивши положення правил дорожнього руху п.п. 2.3 (б), 18.4 ПДР України, не вжила негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином не надала дорогу пішоходу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який здійснював перехід проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно руху автомобіля та здійснила наїзд на нього.

З повідомлення КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» від 03.10.2018 № 1592/2.8.18 вбачається, що в періоди 11.04.2018-26.04.2018 та 05.07.2018-09.07.2018 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» і на його лікування затрачено кошти в сумі 7 201 грн. (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Визначаючи матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача слід виходити із встановлених досудовим слідством сум.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Оскільки витрати на лікування ОСОБА_4 були понесені КЗ «Луцька міська клінічна лікарня», то вони підлягають стягненню в користь держави в особі Луцької міської ради.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що факти викладені прокурором у позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, не викликають сумнів у суду та вважаються судом доведеними, у звязку з чим з відповідача підлягають до стягнення 7 201 грн. витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 999, 1191, 1195, 1206 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Луцьк, вул. Кравчука, 46Б/33, РНОКПП невідомий), на користь місцевого бюджету на р/р 3002 місцевого бюджету м. Луцька, код 24060300 «Інші надходження» банк отримувач ДКСУ, МФО 899998, витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 в сумі 7 201 (сім тисяч двісті одну) гривню.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Луцьк, вул. Кравчука, 46Б/33, РНОКПП невідомий) в дохід держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.04.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій