Справа № 309/885/18
Провадження № 2/309/667/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.

за участю секретаря: Соймик Н.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом:

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4 , ПрАТ СК « Альфа страхування»

про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок ДТП

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок ДТП.

Ухвалою Хустського районного суду від 6 червня 2018 р. за клопотанням позивача до участі у даній спрві в якості співідповідача залучено ПрАТ СК « Альфа страхування».

Позовні вимоги позивачем вмотивовані тим , що вироком Хустського районного суду від 12 жовтня 2017 р. ОСОБА_4 визнаний винний у тому , що він 16.10.2014 р. приблизно о 8 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 виконавши маневр повороту з вул.. Чайковського на вул.. Жайворонкова в м. Хуст грубо порушив вимоги ПДР внаслідок чого здійснив наїзд правою частиною керованого ним автомобіля на праву частину її велосипеда за який вона трималася стоячи на обочині дороги , внаслідок чого її з велосипедом було повалено на проїжджу частину та декілька метрів протягнуто асфальтом. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження, а саме імпресійний перелом великих гомілкових кісток обох ніг в колінних суглобах.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив їй як матеріальну так і моральну шкоду. До витрат матеріального характеру відносяться витрати на придбання ліків на суму 5792 грн. та придбання набору титанових імплантів для остеосинтезу проксимального відділу гомілки в сумі 6844 грн. Крім того , після проходження лікування їй за висновком лікаря необхідне протезування , а саме заміна суглобів обох ніг вартість яких на момент розгляду справи становить 97600 грн. Також до витрат майнового характеру слід віднести послуги по її транспортуванню в м. Ужгород на операцію в розмірі 1000 грн. інші витрати , які повязані з лікуванням в розмірі 8000 грн. та 3000 грн. вартість пошкодженого велосипеда.

Крім того, внаслідок ДТП їй спричинено також і моральну шкоду , яка полягає у пережитому страху за своє життя, фізичному болю від отриманих тілесних ушкоджень та під час медичних процедур . Протягом півроку її ноги знаходились в ортезах , і фактично вона була нерухома, за нею повинен був бути постійний догляд. Моральну шкоду оцінює в 100 000 грн.

На момент ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрТ СК « Альфа страхування» відповідно до полісу АІ/1026171 від 18.05.2014 р. У відповідності до даного полісу встановлена страхова сума у разі настання страхового випадку при спричиненні шкоди життю і здоровю у розмірі 100 000 грн. на одного потерпілого.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, покликаючись на навдені в ньому обставини, просить суд постановити рішення , яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 48542грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 70 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Також просить суд стягнути з ПрТ СК « Альфа страхування» на користь ОСОБА_3 70 000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги не визнали , просили суд відмовити в задоволенні позову на підставі письмових заперечень, які містяться у відзиві на позовну заяву . У своєму запереченні ОСОБА_4 вказує , що позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з нього матеріальної шкоди в розмірі 48 542 гривні, однак дана сума не підтверджена та не конкретизована позивачем, які матеріальні витрати позивача понесені на цю суму. До позовної заяви додано рахунок факту № СФ-0000117 від 2 травня 2018 року на ендопротез колінного суглобу суму 48 800 гривень. Згідно даного рахунку не встановлено, чи ТОВ МедЛайн груп», яка виписала даний рахунок має договір з позивачем ОСОБА_3 на поставку такого товару, чи ОСОБА_3 оплатила ці медичні препарати. Загальна вартість товару зазначена разом з ПДВ, розмір ПДВ складає 3 192,52 грн., хоча відомостей про те, чи вказане підприємство є субєктом оподаткування та до позовної заяви таких доказів не додано. Заявлені позивачем ОСОБА_3 в позовній заяві вимоги як інші витрати в сумі 8000 гривень будь-якими документальними доказами ( чеки, квитанції, рецепти тощо) не підтверджені. Також є не обґрунтованою та не підтвердженою є ціна велосипеда Десна», який був пошкоджений при ДТП. Оцінку пошкоджень велосипеда Десна не проведено, даний велосипед повністю не знищений, а його пошкодження не оцінено. Наданий до справи незрозумілий документ не може бути підставою для стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 3000 грн. в рахунок відшкодування шкоди за велосипед. Тому позивачем ОСОБА_3 документально підтверджені витрати: на придбання ліків в розмірі 5792 грн., набір титанових імплантів остеосинтезу проксимального відділу гомілки 2- шт. на суму 6 844 грн., перевезення в лікарню в м. Ужгород та назад в розмірі 1000 гривень, всього на суму 13569 гривень. Інші матеріальні витрати та шкода не підтверджені належними доказами, а тому не підлягають відшкодуванню.

На час дорожньо-транспортної пригоди 16.10.2014 року його цивільно-правова відповідальність як водія автомобіля НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ « СК Альфа Страхування», згідно полісу серії АІ № 1026171 від 18.05.2014 року. Вказаний поліс обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений на строк від 18.05.2014 року по 17.05.2015 року, тобто на час ДТП він був дійсний. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого відшкодування шкоди заподіяної життю та здоров»ю потерпілого становить 100 000 гривень та шкода завдана майну потерпілого на суму 50 000 гривень. А тому враховуючи, що підтверджена позивачем ОСОБА_3 матеріальна шкода та моральна шкода не перевищує забезпечений ліміт відповідальності полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахованої особи, тому просить стягнути визначені судом розміри матеріальної і моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_3 з страховика ПрАТ « СК Альфа Страхування».

В судове засідання представник ПрТ СК « Альфа страхування» не зявився , про місце і час розгляду справи належним чином був повідомлений, що стверджено розпискою , яка знаходиться в матеріалах справи, про прочини неявки суд не повідомив. Суд , заслухавши думку учасників інших учасників процесу ухвалив на підставі ст 223 ЦПК України провести розгляд справи у відсутності представника ПрТ СК « Альфа страхування» .

У своєму відзиві представник ПрТ СК « Альфа страхування» просить суд відмовити в задоволенні позову. Зокрема , представник відповідача стверджує , що позивачем не надано документи медичного закладу, якими можуть бути обґрунтовані підстави для відшкодування заявлених витрат (придбання ліків, протезування, транспортування, витрати в лікарні - ренгенознімки та інші витрати повязані з лікуванням), у зв'язку з чим неможливо встановити чи відповідають лікарські - засоби, придбані Позивачем, медичним рекомендаціям відповідного закладу охорони здоров'я.

Згідно положень статті 992 ЦК України та Законом України «Про страхування» не передбачено такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди. Відповідно до статті 26-1 Закону № 1961-ІУ Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо - транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Вимога заявлена Позивачем щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 грн.) є безпідставною, надуманою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

Позивач проігнорував положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - спеціального нормативно- правового акту, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та регламентує чіткий порядок отримання страхового відшкодування. Потерпіла в порушення вимог цього Закону не зверталася до страхової компанії для отримання страхового відшкодування; як наслідок недостатньо досліджено й сам розмір заподіяної шкоди, що може призвести до ухвалення незаконного рішення. Окрім того, при вирішенні питання щодо необхідності відшкодування страховою компанією заподіяної здоровю потерпілої, Позивач не подавала, відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» заяву про страхове відшкодування до страхової компанії тобто можливості з'ясування умов та підстав для виплати страхового відшкодування потерпілій після надання нею визначених у статті 35 Закону № 1961-ІУ документів про ДТП, які до цього часу не подані. В задоволенні позову просять відмовити .

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та докази , які містяться в них, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Вироком Хустського районного суду від 12 жовтня 2017 р. ОСОБА_4 визнаний винний у тому , що він 16.10.2014 року біля 08:00 годин, керуючи технічно справним транспортним засобом (вантажопасажирським автомобілем) марки «HYUNDAI Н200», виконавши маневр повороту праворуч, з вул. Чайковського на вул. Жайворонкова в м. Хуст Закарпатської області, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3(6), 12.1, 12.3, 13.1 та 1.10 (в частині тлумачення термінів) Правил дорожнього руху України, що виразилось у порушенні ним обов'язку бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не ураховував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, при виявленні на правому краю дороги пішохода ОСОБА_3 з велосипедом, яка стояла у його напрямку, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу та допустив наїзд правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_3 та праву частину її велосипеду, за який вона трималася руками.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримала, згідно висновку судово-медичної експертизи № 812 від 10.11.2014 року та додаткового висновку судово-медичної експертизи № 96 від 18.03.2016 року, тілесні ушкодження у виді: закритого уламкового імпресійного внутрішньо-суглобового перелому зовнішнього виростка обох великогомілкових кісток зі зміщенням, закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому зовнішнього виростка правої та лівої в/г кісток зі зміщенням уламків, перелому голівки лівої м/г кістки зі зміщенням уламків, які у відповідності до п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні встановлено, що після ДТП позивачем були здійснені витрати на придбання необхідних медикаментів на загальну суму 5792 грн., а також придбано набір титанових імплантів для остеосинтезу проксимального відділу гомілки на суму 6844 грн., що підтверджується оригіналами чеків , які знаходяться в матеріалах справи.

Також в судовому засіданні встановлено , що згідно виписки з виписки № 12347/1291 заповненої на ОСОБА_3 рекомендовано фіксація обох колінних суглобів ортезами, а також протезування - заміна суглобів обох ніг.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000117 від 2 травня 2018 р. вартість одного ендопротезу колінного суглобу становить 48800 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В даному випадку, вина відповідача ОСОБА_4 у скоєнні ним дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Хусгського районного суду від 12 жовтня 2017 року.

Відповідно до ст 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За наведених вище обставин, суд вважає , що в данному випадку є доведеним факт спричинення майнової шкоди позивачу на суму 110 236 грн., яка складається 5792 грн. вартосмті придбаних медикаментів, 6844 грн. придбаного набору титанових імплантів для остеосинтезу проксимального відділу гомілки, та 97600 грн. вартості двох ендопротезів колінного суглобу, які необхідно придбати позивачу.

Є дійсним факт, що за полісом № АІ/1026171 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована відповідальність страхувальника в частині забезпечення експлуатації ТЗ «Hyundai H200 », д.н.з. НОМЕР_3 , в ПрАТ СК « Альфа страхування», зі строком дії з 18.05.2014 до 17.05.2015 р, та з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн..

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Розрізняють добровільну та обов'язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону). Втім, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).

Види обов'язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У відповідності до ст.ст. 1194, 1195 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В даному вадку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникли деліктні зобов'язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між відповідачем ОСОБА_4 та страховою компанією існували договірні зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Із договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що був укладений 18 квітня 2014 року між ОСОБА_4 та ПрАТ СК « Альфа страхування», і діяв на момент скоєння ДТП, встановлено, що при настанні страхового випадку страхова компанія зобов'язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, заподіяну здоров'ю потерпілого, у сумі нанесених збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми. Положеннями вищезазначеного Закону передбачено межі ліміту відповідальності страхової компанії за шкоду, завдану здоров'ю потерпілого, - 100 000 грн.

Згідно ст. 23 зазначеного Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

- шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого;

- шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

- шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

- моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно висновку ОСОБА_5 Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року, покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому у разі невиконання чи неналежного виконання страхувальником обов'язку щодо своєчасного повідомлення страховика про ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1. статті 38 зазначеного Закону).

За наведених вище обставин, суд вважає, що встановлена в ході розгляду справи майнова шкода, яка була завдана відповідачем ОСОБА_4 позивачу ОСОБА_3 в межах страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. ( сто тисяч) підлягає стягненню з ПрАТ СК « Альфа страхування» , а різниця в сумі 10 236 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_4

Також ОСОБА_3 заявлено позовні вимоги до ОСОБА_4 та ПрАТ СК « Альфа страхування» про відшкодування їй завданої внаслідок ДТП моральної шкоди.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Поряд з цим, суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у ОСОБА_3 яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), визначає розмір такої шкоди для стягнення з ОСОБА_4 з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 10 000 (десять тисяч) гривень.

Не підлягають до задоволення вимоги позивача ОСОБА_3 про стягнення з ПрАТ СК « Альфа страхування» моральної шкоди виходячи з наступного .

Згідно другого абзацу п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» та Судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК України). Згідно положень статті 992 ЦК України та Законом України «Про страхування» не передбачено такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди.

Не підлягають до задоволення вимоги позивача ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 8000 грн. інших витрат оскільки дані витрати будь-якими документальними доказами не підтверджені. Також не обґрунтованою та не підтвердженою є ціна велосипеда «Десна», який був пошкоджений при ДТП. Оцінку пошкоджень велосипеда Десна не проведено, даний велосипед повністю не знищений, а його пошкодження не оцінено.

На підставі ст 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід пропорційно стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.1167,1187 , суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити частково .

Стягнути з ПрАТ СК « Альфа страхування» 01011 м. Київ вул.. Рибальська № 22 на користь ОСОБА_3 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 100 000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_4 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 10 236 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути пропорційно з ПрАТ СК « Альфа страхування» 01011 м. Київ вул.. Рибальська № 22 та ОСОБА_4 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 квітня 2019 р.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6