Справа № 635/6415/18
Провадження № 2/635/1093/2019
15 квітня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Шинкарчука Я.А.,
секретар судового засідання Желізова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
встановив:
Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 36 310 , 98 гривень
за кредитним договором № б / н від 20 жовтня 2008 року, а також судові витрати.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б / н від 20 жовтня 2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 11 000, 00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.
Банк зобовязання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19.08.2018 року має заборгованість у розмірі 36 310, 98 гривень, яка складається згідно із наданим до позову розрахунком з наступного: 11 172, 72 гривень - тіло кредиту; 11 350, 45 гривень відсотки за користування кредитом; 11 820, 62 гривень - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250, 00 гривень штраф (фіксована частина), 1717, 19 гривень - штраф (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку.
На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та призначено по справі судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання учасники справи не зявились.
Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.
Відповідач повторно не зявився у судове засідання, про дату, час і місце якого повідомлявся своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей, отриманих судом відповідно до вимог частин шостої статті 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відзив не надала. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на приведене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до частин другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи, 20 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений договір б / н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 11 000, 00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. privatbank.ua складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), про що свідчить підпис відповідача у заяві.
Відповідно до витягу з Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» , затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 21.05.2018 року № 519 та погодженого Національним банком України 11.06.2018 року, за рішенням загальних зборів від 30 квітня 2009 року було змінено тип банку з закритого на публічне акціонерне товариство та замінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК».
Крім того, 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Зміна типу товариства в розумінні частини 2 статті 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
При укладенні договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відсотки за користування кредитом банк нараховує у розмірах, встановлених «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.
Одночасно пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умовами інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору. Між тим, відповідно до п. 2.1.1.5.3 Договору до обовязків позивальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку і про проведення операцій по картрахункам.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі.
На підставі п 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Стежити за витратами коштів в межах платіжного ліміту за метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобовязань за договором, у відповідності до вимог п. 2.1.1.5.6 Договору, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.
Статями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач не виконав зобовязання за договором.
У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19.08.2018 року має заборгованість у розмірі 36 310, 98 гривень, яка складається згідно із наданим до позову розрахунком з наступного: 11 172, 72 гривень - тіло кредиту; 11 350, 45 гривень відсотки за користування кредитом; 11 820, 62 гривень - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250, 00 гривень штраф (фіксована частина), 1717, 19 гривень - штраф (процентна складова).
Згідно статей 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статі 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимою.
За частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно частини першою статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першою статті 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Пунктом 1.1.7.11 Договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.
В статті 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Проте, щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу (фіксованої та процентної складових), суд приходить до висновку, що в даній частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено статтею 611 ЦК України.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Таким чином, за змістом статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, одночасне застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15.
Натомість, умовами вище зазначеного кредитного договору передбачена пеня як вид цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобовязань за даним договором, а також сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором.
Тобто, в даному випадку має місце одночасне застосування штрафу та пені за одне й те саме правопорушення строків виконання грошових зобовязань, що суперечить положенням статті 61 Конституції України, та є підставою для відмови в позові в частині стягнення з відповідача штрафів (фіксованої та процентної складових).
В іншій частині суд знаходить позовні вимоги банка обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 жовтня 2008 року у розмірі 34 343 ( тридцять чотири тисячі триста сорок три) гривні 79 копійок, з яких :
11 172, 72 гривень - тіло кредиту;
11 350, 45 гривень відсотки за користування кредитом;
11 820, 62 гривень - пеня,
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжного доручення № PROM3ВOVQD від 23.08.2018 при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 гривень.
На підставі викладеного, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України? а саме судовий збір покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 54 копійок.
Керуючись статями 12, 81, 141, 247, 280-282, 279, 354 ЦПК України, суд,
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 жовтня 2008 року у розмірі 34 343 ( тридцять чотири тисячі триста сорок три) гривні 79 копійок.
В задоволені позову в частині стягнення штрафу за кредитним договором № б/н від 20 жовтня 2008 року в сумі 250 (двісті пятдесят) гривень (фіксована частина) та 1717 (одна тисяча сімсот сімнадцять гривень) гривня 19 копійок (процентна складова) відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 1 666 (одна тисяча шістсот шістдесят шість) гривень 54 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 18 квітня 2019 року.
Суддя Я.А. Шинкарчук