Справа № 531/1072/18
Номер провадження 2/540/221/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 11.04.2019 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2018 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява, з послідуючим уточненням позовних вимог (а.с.100,101), в якій позивачка посилається на те, що вони з відповідачем мають спільну дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб між сторонами розірвано та за рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання сина. На даний час дитина хворіє, а тому існує потреба у додаткових витратах, зокрема на лікування, на тренування, закупівлю спортивної форми для занять, для оздоровлення у таборі та за послуги дитячого басейну. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, а саме 50% фактично витрачених коштів на оздоровлення дитини за минулий період з 21.07.2015 року по 14.04.2018 року включно у сумі 3265,25 грн, та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні, покликаючись на те, що позивачка одна несе витрати на оздоровлення та лікування спільного з відповідачем сина ОСОБА_4. Дитина у звязку із захворюванням хребта відвідує басейн, займався у спортивній школі та разом з групою відпочивав у оздоровчому таборі. Відповідач також повинен нести витрати на сина.

Відповідач позов не визнав, пояснивши, що він сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та додаткові витрати на басейн, а тому за минулий час не повинен платити. Кошти на вказані в позові витрати позивач витрачала з отриманих від нього аліментів.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками неповнолітнього ОСОБА_5, 17.02.2003 р.н, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-КЕ № 102399 від 12.03.2003 року (а.с.8).

Між сторонами шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-КЕ №071658 від 24.10.2011 р. (а.с.7).

Як убачається з копії виконавчого листа, виданого за рішенням Машівського районного суду Полтавської області про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину починаючи з 05.11.2005 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11,12).

За інформацією наданою виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Карлівського району Полтавської області №735 від 22.06.2018 р. ОСОБА_3 позивачка по справі зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 і має такий склад сім'ї: ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 син, ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3 батько, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4 мати (а.с.15).

Позивач та відповідач працюють, про що свідчать надані ними довідки (а.с.102,103).

Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Відповідно до розяснень 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягти лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним із батьків на утримання дитини (аліментів).

За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наявність понесення додаткових витрат на дитину має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Відповідно до довідки виданої 27.11.2017 р. лікарем Поліклінічного відділення №3 Полтавської дитячої клінічної міської лікарні вказано, що ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє остеохонропатією грудного відділу хребта, кіфосколіфом 1 ступеня, знаходиться на «Д» обліку з 2015 р. та рекомендовано ЛФК, массаж, процедури плавання (а.с.13).

Згідно з довідкою, виданою директором КЗ дитячо-юнацької спортивної школи «Олімпійські надії» №293 від 18.12.2017 р., ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 займається у відділенні дзюдо з 2010 р., тренування безкоштовні, спортивною формою, взуттям та харчуванням протягом навчання не забезпечувався (а.с.14).

З наданих копій квитанцій видно, що позивач ОСОБА_3 здійснювала платежі за путівки ОСОБА_5 та користування останнім дитячим басейном (а.с.16-19).

За інформацією з виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 від 20.08.2018 р. з врахуванням його діагнозу рекомендовано здійснювати в тому числі ЛФК, массаж м'язів спини, живота, плавання (а.с.49).

За результатами спостереження і оздоровлення ОСОБА_3 рекомендоване постійне плавання (а.с.52), також рекомендовано виготовити ортези на грудопоперековий відділ хребта (а.с.53).

Відповідно до інформації наданої КЗ «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Супутник» №179 від 22.11.2018 р. та ТОВ «Спортнивний клуб «Спартак» підтверджено, що дійсно ОСОБА_3 оздоровлювався у вказаному закладі у 2015 році 3 03.08.2015 р. по 23.08.2015 р. батьківська доплата за путівку становила 1237,50 грн., в 2016 році з 03.08.2016 р. по 23.08.2016 р. доплата 1669,00 грн. та в 2017 р. з 07.08.2017 р. по 27.08.2017 р. доплата - 1324,00 грн., а також підтверджено те, що він відвідує заняття з плавання з жовтня 2015 року, що підтверджується чеками про оплату на загальну суму 2300, 00 грн. (а.с.55-57).

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 19.06.2018 р. вирішено зобов'язати ОСОБА_2 фінансувати наперед 50% участь у вартості щомісячних додаткових витрат на утримання неповнолітнього ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 грошових коштів у розмірі 212,50 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до припинення сином ОСОБА_4 заняття плаванням у зв'язку з лікуванням, але не більше ніж до досягнення дитиною повноліття (а.с.34-36).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню з відповідача, як понесені додаткові витрати, суд враховує, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що обовязок батьків брати участь в утриманні дитини є рівним, суд приходить до висновку, що понесені позивачкою витрати на оплату басейну у зв'язку з лікуванням сина ОСОБА_4 є обгрунтованими, обов'зковими витратами та підлягають поділу в рівних частках між батьком та матірю дитини, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки 1150,00 грн понесених останньою додаткових витрат.

Водночас суд вважає що в справі відсутні дані про те, що перебування дитини у оздоровчому таборі було викликано особливими обставинами - станом здоров'я, необхідністю розвитку певних здібностей, або іншими істотними обставинами, за яких перебування дитини у таборі було нагальним, вкрай важливим та необхідним для її розвитку, виховання, тощо. Комунальний заклад «Супутник» не є спеціалізованою лікувально-профілактичною установою.

Суд також враховує що відповідач має на утриманні ще одну дитину - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сплачує аліменти та додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 212,50 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на сина ОСОБА_5 у сумі 1150, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка м. Ленінград, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серія КО №423354 виданий 31.10.2002 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт громадянина України серії КН №115256, виданий 18.04.1996 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний текст Рішення складено 19.04.2019 року.

Суддя С.М.Косик