Справа № 349/1121/19
Провадження № 2/349/388/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 серпня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/1121/19 за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 вересня 2016 року в розмірі 37608,35 гривень.

У позовній заяві зазначено, що відповідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 08 вересня 2016 року, яка є частиною кредитного договору, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 13129,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Банк відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів, однак відповідачем належним чином умови договору не виконувались, були порушені строки повернення кредиту та сплати відсотків.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 17 червня 2019 року має заборгованість по кредиту в розмірі 37608,35 грн. яка складається з наступного: 12802,12 грн. заборгованість за кредитом, 8463,61 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 15362,40 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 982,22 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не прибула, не повідомила суд про причини своєї неявки, не подала клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи без її участі, не подала відзиву на позов, про місце, дату і час судового засідання була повідомлена в установленому законом порядку.

Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 08 вересня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка є частиною укладеного між сторонами кредитного договору від 24 березня 2007 року, відповідно умов угоди, відповідачка по справі отримала кредит у розмірі 13129,56 грн. на строк 36 місяців, з 08 вересня 2016 року по 30 вересня 2019 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку, в обмін на зобов`язання повернення кредиту, та сплати відсотків в розмірі 2% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця позичальник сплачує платіж в сумі 515,11 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, та інших витрат відповідно до Умов і правил надання банківських послуг.

При непогашенні суми простроченого кредиту починаючи з 32 дня заборгованості, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1980,22 грн.

Договір про надання банківських послуг є договором приєднання згідно ст. 634 України, який складають: заява відповідача, "Умови та правили надання банківських послуг" та "Тарифи банку" викладені на банківському сайті: www/privatbank.ua.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно пункту 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені умовами договору або законом, зокрема сплата неустойки.

Положеннями статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та положення статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому незважаючи на умови кредитного договору їх одночасне застосування за одне і те саме правопорушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штраф за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до висновків, що містяться у абз. 3 п. п. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 р. № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг, відповідно до яких держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг.

Конституційний суд України у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.

За наведених підстав, дотримуючись принципу диспозитивності і рівності сторін, а також принципу пропорційності, з урахуванням вимоги про стягнення штрафу, яка обумовлена в кредитному договорі, суд не вбачає підстав для стягнення нарахованої позивачем пені та комісії. В цій частині у позові суд відмовляє.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 вересня 2016 року підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 12802,12 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8463,61 грн., а також штрафу в розмірі 980,22 грн.,у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263-265, 283-284 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 вересня 2016 року станом на 17 червня 2019 року в сумі 22245,95 грн. (двадцять дві тисячі двісті сорок п`ять грн. 95 коп.), яка складається з наступного:12802,12 грн. (дванадцять тисяч вісімсот дві грн. 12 коп.) заборгованість за кредитом, 8463,61 грн. (вісім тисяч чотириста шістдесят три грн. 61 коп.) заборгованість по процентам за користування кредитом, 980,22 грн. (дев`ятсот вісімдесят грн. 22 коп.) штраф,а також 1921,00 грн. (тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) сплаченого судового збору. Всього на загальну суму 24166,95 грн. (двадцять чотири тисячі сто шістдесят шість грн. 95 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" , місцезнаходження: 49094, м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, рахунок № НОМЕР_1 МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01 серпня 2019 року.

Суддя: Лошак О.О.