Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ларіонової Н.М. ,

при секретарі судового засідання Мариненко Я.С.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до районного суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт її спільного проживання з чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті чоловіка та знаходження на його утриманні. Свої вимоги, мотивує тим, що з 2003 р. вони перебували в зареєстрованому шлюбі, постійно разом проживали за адресою її реєстрації в АДРЕСА_1 , але чоловік ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці помер. На час своєї смерті її чоловік одержував пенсію (військову) та працював, вона також одержувала пенсію, але її пенсія була набагато менше пенсії її чоловіка, тому вона фактично перебувала на його утриманні. Інших доходів, крім пенсії, вона не мала. Заявниця звернулась до органу ПФУ для призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника, але 02.07.2018 р. їй повідомили про неможливість такого призначення через ненадання довідки з житлового органу про реєстрацію її місця проживання разом з годувальником за однією адресою. Встановлення даного факту їй необхідно для переходу на пенсію за втратою годувальника.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Додала, що після реєстрації шлюбу чоловік постійно проживав з нею, оскільки зареєстроване його місце проживання це гуртожиток, в якому вони разом не мали можливості проживати.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог закону.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 ч.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» членами родини померлого, що перебували на його утриманні, вважаються такі, якщо вони були на його повному забезпеченні чи одержували від нього допомогу, що була їх основним джерелом засобів існування.

Як вбачається з наданих документів, заявник у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2003 р. (актовий запис Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві № 897).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у м.Києві 12.02.2018 р., актовий запис № 2651.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в м.Києві з метою призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При оформленні пенсії, у заявника постало питання про надання документу, що підтверджує спільне місце проживання ОСОБА_1 з померлим чоловіком ОСОБА_2 , оскільки заявник проживала зі своїм чоловіком, але офіційне зареєстроване місце проживання подружжя було по різних адресах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується її копією паспорту.

Згідно копії паспорту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 , що є колишньою колегою заявника, яку вона знає з 70-х р.р., підтвердила факт сумісного проживання заявника та її чоловіка в квартирі ОСОБА_1 .

У суду не має підстав ставити під сумнів показання свідка, даних в його заінтересованості в розгляді справи у суду немає, його показання підтверджується іншими матеріалами справи.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про те, що заявник зі своїм чоловіком з часу реєстрації шлюбу (жовтень 2003 р.) постійно проживали разом за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , як дружини, за адресою: АДРЕСА_1 , до часу смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Вирішуючи вимоги заявника про встановлення факту перебування на утриманні, суд виходить з такого.

Відповідно ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 ч.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» членами родини померлого, що перебували на його утриманні, вважаються такі, якщо вони були на його повному забезпеченні чи одержували від нього допомогу, що була їх основним джерелом засобів існування.

Як вбачається з наданої заявником трудової книжки, 01.09.2-014 р. вона звільнена з роботи у зв`язку з виходом на пенсію за віком та з цього часу не працює.

Згідно наданих органом ПФУ довідок про розмір пенсії, пенсія заявника на час смерті чоловіка ОСОБА_2 становила 1 373,0 грн., самого ОСОБА_2 3 400,0 грн. При цьому за лютий 2017 р. лютий 2018 р. ОСОБА_2 отримав заробітної плати 153 938,31 грн.

Вказані факти дають суду підстави зробити висновок про те, що на момент смерті ОСОБА_2 його дружина заявник у справі ОСОБА_1 , будучи згідно ст.37 ч.3 п. «б» Закони України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 ч.2 п.2 3 Закони України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатним членом родини ОСОБА_2 , як його дружина, що досягла пенсійного віку, одержувала від нього допомогу, що була її основним джерелом засобів існування.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки відповідності до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.36 ч.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при вищевказаних обставинах органами ПФУ може бути призначена пенсія у зв`язку зі втратою годувальника.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. ст.ст.4, 10, 13, 76-80, 258-259, 263, 264-265, 268, 273, 315-316, 319, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні задовольнити.

Встановити факт юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що був зареєстрований на час смерті за адресою: АДРЕСА_2 , сумісно проживали на момент смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на час смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на його утриманні.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова