КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 372/3523/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/6497/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Музичко С.Г., Желепи О.В.

при секретарі: Ткаченко І.В.

за участю:

представника скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - Колісника В.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісника Василя Васильовича

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4

на ухвалу Обухівського районного суду Київської області постановлену 28 лютого 2019 року в приміщенні суду в складі судді Проць Т.В.,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з скаргою в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову винесеною головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісником В.В. від 9 січня 2019 року про накладення на ОСОБА_4 штрафу у розмірі 3400 грн за повторне невиконання рішення суду.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісника В.В. - залишено без задоволення..

Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги скаржник посилався на те, що судом не досліджено матеріали виконавчого провадження №57216198 та не встановлено, що в діях ОСОБА_4 відсутнє ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а діях державного виконавця є порушення вимог ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представники скаржника підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Державний виконавець Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісник В.В. у суді апеляційної інстанції заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив судове рішення залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляли.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явились.

Від стягувача ОСОБА_5 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких просила судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13 вересня 2018 року Головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області КолісникомВ.В. відкрито виконавче провадження ВП № 57216198 з примусового виконання виконавчого листа №2-1458/18 від 10 вересня 2018 року про зобов'язання ОСОБА_4 звільнити зайняту за рахунок АДРЕСА_1 земельну ділянку шляхом знесення паркану, побудованого за рахунок проїжджої частини дороги.

9 листопада 2018 року головним державним виконавцем Обухівського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Колісником В.В. винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700 грн., за невиконання рішення Обухівського районного суду Київської області про зобов'язання ОСОБА_4 звільнити зайняту за рахунок АДРЕСА_1 земельну ділянку шляхом знесення паркану, побудованого за рахунок проїжджої частини дороги. Цією постановою боржника зобов'язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

09 січня 2019 року головним державним виконавцем Обухівського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Колісником В.В. винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення Обухівського районного суду Київської області про зобов'язання ОСОБА_4 звільнити зайняту за рахунок АДРЕСА_1 земельну ділянку шляхом знесення паркану, побудованого за рахунок проїжджої частини дороги.

Звертаючись з даною скаргою, заявник вказував, що винесена головним державним виконавцем Обухівського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Колісник В.В. постанова про накладення штрафу в розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду боржником є незаконна. Оскільки в діях ОСОБА_4 відсутнє ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду без поважних причин.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов'язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені й Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року (справа № 127/9870/16-ц), від 30 січня 2019 року (справа № 161/8267/17) від 27 березня 2019 року (справа №639/6868/17) від 3 квітня 2019 року (справа №370/1034/15-ц) та інших.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що про неможливість розгляду вимог скаржника щодо оскарження постанови Державного виконавця про накладення штрафу у порядку цивільного судочинства, оскільки їх розгляд віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Тому, ухвала Обухівського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року - скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Колісника Василя Васильовича - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: