ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за поданням державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві СніжинськогоТараса Євгеновича про розшук боржника за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року, постановлену у складі судді Шевченко Т.М., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року державний виконавецьГолосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинський Т.Є. звернувся до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_4

Подання обґрунтовував тим, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 36575335 від 14.02.2013 з примусового виконання виконавчого листа № 1614/3064/12, виданого 19.12.2012 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів.

Постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 14.02.2013 відкрито виконавче провадження № 365733, проте станом на 01.03.2018 заборгованість боржника по виплаті аліментів складає 146 160,05 грн.

Вказував, що інформація про фактичне місцезнаходження боржника відсутня, у зв'язку з чим, з метою забезпечення виконання рішення суду, є необхідним оголосити його у розшук.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинського Т.Є. задоволено. Оголошено у розшук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом норм процесуального права.

Зазначав, що суд, постановляючи ухвалу не встановив належним чином обставини справи, не витребував від державного виконавця необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку, відповідно до ч. 2 ст. 438 ЩІК України.

Справа № 752/10284/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1356/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Вказував, що він не переховувався від державного виконавця, з 02.10.2015 перебуває на обліку в Подільській районній філії Київського міського центру зайнятості, та не отримує жодної допомоги. 16.11.2018 подавав звернення до начальника відділу Голосіївського РДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з відповідними поясненнями та проханням надати роз'яснення щодо можливих варіантів вирішення питань по заборгованості.

Крім того, зазначена державним виконавцем Сніжинським Т.Є. у довідці-розрахунку заборгованість від 07.03.2018, яка була надана до суду, не відповідає дійсності.

Просив скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2018 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинського Т.Є.

В судовому засіданні ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Від Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Державний виконавець покладався на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заявника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали,заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до змісту подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинського Т.Є. про оголошення у розшук боржника ОСОБА_4 (а.с.1-3), на виконанні у відділі ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 36575335 від 14.02.2013 з примусового виконання виконавчого листа № 1614/3064/12, виданого 19.12.2012 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2012 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Адреса божника за виконавчим документом: м. Київ, проспект Науки, 26, к. 19.

14.02.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №36575335 та направлено боржнику до виконання, а стягувачу до відома.

Рішення суду не виконується, боржник неодноразово викликався до відділу примусового виконання рішень для сплати заборгованості.

Як зазначає державний виконавець, в процесі виконання рішення встановлено, що боржник за адресою, визначеною у виконавчому документі не проживає, інформація про фактичне місце проживання боржника - відсутня.

На момент складання подання ОСОБА_4 заборгованість в повному обсязі сплачена не була.

Суд першої інстанції, погодився з викладеними в поданні обставинами та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця та оголошення розшуку ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно з ч.1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що на момент постановлення судом першої інстанції ухвали про розшук боржника, у ОСОБА_4 існувала заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав, що станом на день постановлення ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року ним не було повністю сплачено заборгованість за виконавчим листом. Вказана заборгованість виникла внаслідок умисної несплати ним аліментів, оскільки між сторонами виконавчого провадження існує спір щодо порядку спілкування батька з дітьми.

Також, ОСОБА_4 до апеляційної скарги були додані копії квитанцій про сплату аліментів та копії заяв, з якими ОСОБА_4 звертався до державного виконавця (а.с 54, 55, 58, 59 60 -66). Разом з цим вказані документи датовані 2013-2015 роками.

Інші копії заяв та клопотань (а.с. 67-71), надані ОСОБА_4, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вони датовані листопадом - груднем 2018 року, тобто заявник звертався до державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві після того, як було постановлено ухвалу про розшук боржника.

З огляду на вказані обставини та положення чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення подання та оголошення у розшук боржника ОСОБА_4, який добровільно рішення суду про стягнення аліментів не виконував, дані про його місце проживання чи місце роботи - були невідомі.

Обставини, на які посилається ОСОБА_4 в обґрунтування апеляційної скарги, не є підставами для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року.

Слід також зазначити, що відповідно до вимог ст. 132 ЦПК України, витрати на розшук боржника стягуються з відповідача в дохід держави за рішенням суду. Закон не зобов'язує суд вирішувати питання стягнення витрат на розшук боржника одночасно із розглядом подання державного виконавця про оголошення у розшук, тому розгляд питання витрат можливий після подання органами, що здійснювали розшук, відповідної заяви до суду.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням норм процесуального права, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги на судове рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 15.04.2019.

Суддя-доповідач

Судді