Дата документу 08.05.2019 Справа № 321/1287/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №321/1287/18 Головуючий у 1 інстанції Кравченко Н.О.
Провадження № 22-ц/807/1277/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2019 року у справі за позовом ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про визнання неправомірними дій відповідача, зобов`язання відновити постачання природного газу побутовому споживачу та встановити засіб вимірювання у житловий будинок,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ПАТ по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу в сумі 61031,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 7 березня 2018 року при контрольному огляді ВОГ за адресою: АДРЕСА_1, працівниками ПАТ «Запоріжгаз» виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, про що було складено відповідний акт про порушення. Вказаний акт був підписаний ОСОБА_1 без зауважень. За результатами розгляду акту про порушення від 7 березня 2018 року, було прийнято рішення про його задоволення та 16 квітня 2018 року складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно якого відповідачу було донараховано 61031,49 грн.

Посилаючись на викладені обставини, просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму в розмірі 61031,49 грн. і витрати по сплаті судового збору.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про визнання неправомірними дій відповідача, зобов`язання відновити постачання природного газу побутовому споживачу та встановити засіб вимірювання у житловий будинок, що ухвалою суду від 5 грудня 2018 року була об`єднана в одне провадження з цивільною справою за позовом ПАТ по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначав, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . З метою обліку обсягу спожитого природного газу в будинку 4 жовтня 2017 року було встановлено лічильник газу типу 4 Elster Instroment G4 заводський номер 10821434 . 7 березня 2018 року при контрольному огляді ВОГ працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було демонтовано лічильник і направлено на експертизу. 19 березня 2018 року за результатами експертизи було встановлено наявність ознак вручання в роботу лічильника, але при демонтажі лічильника не було встановлене порушення пломб, що, на думку Сливоцького А.С., виключає можливість втручання в роботу лічильника з його сторони. В подальшому домоволодіння було відключене від газопостачання, а ОСОБА_1 нарахували суму не облікованого природного газу. В позові також зазначив, що актом № 30733 від 04.10.2017 року був встановлений лічильник Elster 10821434 і при цьому не надано документа позивачу про придатність лічильника, 07.03.2018 року перевірка проводилась без попередження, не було доведено використання магніту, що тягне за собою незаконність рішення комісії та розрахунку заборгованості.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати неправомірними дії ПАТ «Запоріжгаз» щодо відключення від газопостачання та донарахування вартості не облікованого природного газу, зобов`язати відновити газопостачання та встановити новий лічильник, вважає, що втручання зроблено працівниками газового господарства з ціллю покладання на нього відповідальності.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2019 року позовні вимоги ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», варітсть не облікованого природного газу в сумі 61031 грн. 49 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн., а всього: 62793 грн. 49 коп.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» залишити без задоволення. Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Судом встановлено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» здійснюється газопостачання на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно пояснень ОСОБА_1 на даний час будинок, в якому він проживає, та у якому проводилась перевірка та зняття лічильника, перереєстровано після продажу та присвоєно номер 62, але особистий рахунок залишився колишній, визначений як за будинком 62А . Із заявою до газового господарства про зміну адреси відповідач не звертався. За особистим рахунком користувачем визначено його - ОСОБА_1 . З метою обліку обсягу спожитого природного газу на об`єкті було встановлено лічильник газу типу 4 Elster Instroment G4 заводський номер 10821434 .

07 березня 2018 року при проведенні контрольного огляду ВОГ за адресою: АДРЕСА_1 (62), працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було встановлено наявність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, про що було складено акт про порушення № від 7 березня 2018 року.

Згідно протоколу від 7 березня 2018 року вказаний ЗВТ був направлений на експертизу.

Відповідно до висновку експертизи лічильника газу № 0356 від 19 березня 2018 року, виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, здійснене шляхом прихованих заходів: внесено зміни до конструкції лічильного механізму - на вісі під черв`ячною передачею з шестернею, що передає рух від шестерні вимірювальної групи до рахувальних колес, встановлена пружина. Відповідна їй пружина встановлена з іншого боку на вісі між шестернею та корпусом, що дозволяє проводити заниження показників лічильника під дією магнітного поля. Наявний сторонній отвір в пластині кріплення корпуса лічильника, до якої кріпиться корпус лічильника механізму.

Акт відповідач підписувати відмовився.

Згідно Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний зокрема: не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

За положеннями п. 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 9 розділу Х ГРС визначено, якщо за результатами експертизи буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ та витрати, пов`язані з експертизою, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому, якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Згідно п. 2 Акту № 0356 експертизи лічильника газу від 19 березня 2018 року ЗВТ визнаний непридатним. Дана обставина сторонами не оспорюється.

Главою 3 розділу XI Кодексу визначено, що внаслідок порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів).

Згідно п.4 гл.1 розділу I Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу пераметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

За приписами п. 11 глави 5 розділу XI кодексу ГРС вставноелно, що за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення, або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за результатами розгляду акту про порушення № від 7 березня 2018 року було прийнято рішення про його задоволення та 16 квітня 2018 року складено акт розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно якого ОСОБА_1 було донараховано 61031 грн. 49 коп.

Відповідно до п. 12 глави 5 розділу XI Кодексу, вартість необлікованого об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку та в подальшому надана ОСОБА_1 під особистий підпис та складає 61031 грн. 49 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень при оформленні акту про порушення, є безпідставними, оскільки вказаний акт був підписаний ним без зауважень. Кодекс газорозподільних систем містить лише одну підставу визнання акта про порушення недійсним, а саме у разі відмови споживача підписувати акт та відсутності підпису представника оператора ГРМ та/або незаінтересованої особи, або також за відсутності підтвердження факту відмови відеозйомкою (п. 4 глави 5 розділу XI Кодексу).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що споживач власноручно у вказаних актах розписався, підписи представників оператора ГРМ також наявні.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційної скарги викладений ідентично до зустрічної позовної заяви, в ній викладені ті самі обставини на обґрунтування, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що доводи зустрічної позовної заяви спрямовані на уникнення від відповідальності за порушення умов договору й не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення про задоволення зустрічного позову, як такі, що спростовуються доказами, наданими позивачем по справі відповідно до положень ст. 81 ЦПК України та є достатніми у розумінні ст. 80 ЦПК України.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції надав належну оцінку доказам у справі та вірно встановив характер спірних правовідносин та дійшов вірного висновку про те, що акт про порушення від 7 березня 2018 року, акт експертизи від 19 березня 2018 року та акт-розрахунок від 16 квітня 2018 року є належними та допустимими доказами, що є достатніми для покладення на споживача послуг ПАТ «Запоріжгаз» відповідальності за вчинені порушення.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Випадки для звільнення від доказування, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: