Провадження № 22-ц/801/1286/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 рокуСправа № 127/33120/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 05 квітня 2019 року у м. Вінниці суддею цього суду Королем О. П., зі складанням його повного тексту 10 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до свого чоловіка ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на їх малолітню дитину, мотивуючи його тим, що 14 вересня 2013 року між сторонами укладено шлюб, під час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка - ОСОБА_3 , яка проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Пославшись на вказані обставини та на те, що відповідач інших утриманців не має, працездатний, стан здоров`я дозволяє працювати, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, ОСОБА_1 , просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти на утримання дитини у фіксованій сумі 3000,00 грн, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 2000 грн., які підлягають індексації, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 26 грудня 2018 року i до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням відповідач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення змінити в частині розміру стягуваних аліментів та стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно, або мінімальний гарантований розмір аліментів, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має достатню платоспроможність для сплати на утримання його дочки 2000, 00 грн. щомісячно, а такий розмір аліментів відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів для дитини.

Із такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки суді дійшов їх з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ст. ст. 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626, 00 грн, тобто мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 813, 00 грн.

Положеннями ст. ст. 181, 182 СК України передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи видно, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 14 вересня 2013 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 2374, та після укладення шлюбу їм присвоєні прізвища ОСОБА_5 (а. с. 6).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 7).

21 грудня 2018 року квартальним комітетом Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці видано довідку № 1593 про те, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 визнав позовні вимоги частково та погодився сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1100 грн щомісячно або мінімальний гарантований розмір аліментів, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи сторін, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач не довела належними та допустимими доказами те, що відповідач отримує дохід, має нерухоме майно та транспортний засіб, а зазначені доводи зроблені на припущеннях.

За таких обставин, на підставі наведених вище положень СК України, доказів, поданих сторонами, та враховуючи відсутність відомостей про зазначене позивачем майно відповідача, виходячи із встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та із згоди відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1100, 00 грн щомісячно, апеляційний суд дійшов висновку, що розмір аліментів у сумі 1 100, 00 грн відповідає нормам закону та є достатнім для дитини відповідного віку, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати дитину, а не лише батька.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із висновком Верховного суд у постанові від 28 січня 2019 року у справі № 522/19068/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного вище апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини зроблені з неповним з`ясуванням ним обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення розміру аліментів на утримання доньки, отже оскаржуване рішення підлягає в цій частині зміні.

Відповідно до положень ст. 141, п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, вважає за необхідне судовий збір, сплачений відповідачем за подачу апеляційної скарги компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року змінити в частині визначення розміру аліментів

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1100, 00 грн., які підлягають індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко

Текст постанови виготовлено 27 червня 2019 року.