Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі :

головуючого судді Наумова С.В.,

при секретарі Слакві-Марчук Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь 128 888,25 дол. США заборгованості за кредитним договором № ROHPG100000244.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02.08.2007р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ROHPG100000244, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 39 200,00 дол. США. на термін до 29.07.2027р.

Також в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № ROHPG100000244 від 02.08.2007р., між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

30.11.2015 судом винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

26.03.2018 ухвалою суду заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання представник позивача подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 33890,63 дол. США.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю та просив застосувати до них строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на припинення поруки в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України та просив в задоволенні позову відносно ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши надані письмові докази в судовому засіданні, суд важає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що 02.08.2007р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ROHPG100000244, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 39 200,00 дол. США. на термін до 29.07.2027р.

Також в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № ROHPG100000244 від 02.08.2007р., між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 02.08.2007 було укладено договір поруки № ROHPG100000244/1 та між ОСОБА_3 02.08.2007 укладено договір іпотеки квартири.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Станом на 01.03.2019 відповідачі мають заборгованість в розмірі 33890,63 дол. США, з яких: 22484,81 дол. США - заборгованість за кредитом; 7 286,78 дол. США - заборгованість за відсотками; 4119,04 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідност. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідност. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимом ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 12 договору поруки визначено момент її припинення після закінчення 5 (пяти) років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором.

23.04.2009 банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на іпотечне майно. Вказані позовні вимоги по справі № 569/12879/13-ц 04.10.2013 судом було задоволено.

Таким чином, поданням позову про звернення стягнення на предмет іпотеки було змінено строк виконання умов основного договору та перервано строк позовної давності, який відновився 15.04.2014 після реалізації позивачем іпотечного майна за рішенням суду.

Позов про солідарне стягнення заборгованості з основного боржника та поручителя АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду 10.08.2015р., тобто після закінчення 5 ти річного терміну, визначеного п.12 договору поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ч.1 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ч.3 ст.254 ЦК України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Відповідно до правового висновку ОСОБА_5 Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 права та інтереси кредитодавця мають забезпечуватися ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. То ж проценти не можуть нараховуватися й після дострокового стягнення кредиту.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 625, 549-552, 554, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зодовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № ROHPG100000244 в розмірі 26603,85 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 714 557 (сімсот чотирнадцять тисяч пятсот пятдесят сім) грн. 18 коп:

-22 484, 81 дол. США еквівалентно 603 923 (шістсот три тисячі девятсот двадцять три) грн.. 20 коп основного боргу;

-4 119,04 дол. США еквівалентно 110 633 (сто десять тисяч шістсот тридцять три) грн. 98 коп комісії.

В задоволенні інших позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов