Ухвала

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 636/4483/15-ц

провадження № 61-13752св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Панарін Михайло Михайлович,

відповідач - агрофірма «Базаліївський колос» товариство з обмеженою відповідальністю,

представник відповідача - Лучко Андрій Васильович,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Панаріним Михайлом Михайловичем, на рішення Чугуївського міського суду Харківської області у складі Бондар С. Б. від 28 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Івах А. П., Пономаренко Ю. А., Шевченко Н. Ф. від 18 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до агрофірми «Базаліївський колос» товариства з обмеженою відповідальністю (далі - агрофірма «Базаліївський колос») про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5,1935 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області. 10 квітня 2004 року між нею та агрофірмою «Базаліївський колос» укладений договір оренди землі № 225, згідно умов якого вона передала в оренду вказану земельні ділянку на 10 років. 25 лютого 2015 року вона направила відповідачу листа про припинення договірних відносин з 10 квітня 2014 року, оскілька вказана дата є останнім днем дії договору, однак відповідач не повернув їй земельну ділянку.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння відповідача належну їй на праві приватної власності земельну ділянку загальною площею 5,1935 га, яка розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 28 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач на законних підставах користується спірною земельною ділянкою та виконує обов`язки орендаря, оскільки договір оренди набирає чинності з моменту державної реєстрації, яка відбулася 21 червня 2006 року, а його строк закінчується 21 червня 2016 року. Правові підстави для витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння відповідача відсутні.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2016 року представник ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України у справі № 6-127цс13 від 18 грудня 2013 року, про те, що строк дії договору оренди землі починається не з дати його державної реєстрації, оскільки державна реєстрація договору вказує на його чинність і не може змінювати день його укладення, тобто строку дії договору. Крім того, суд дійшов помилкового висновку про те, що виплати, які здійснював відповідач на користь позивача у 2015 році є орендною платою за договором оренди землі від 10 квітня 2004 року, не врахувавши, що це плата відповідача за фактичне користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору. Правових наслідків припинення договору оренди землі до спірних правовідносин суди не застосували.

Узагальнені доводи заперечення на касаційну скаргу

У квітні 2016 року агрофірма «Базаліївський колос» подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, у яких, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги та законність і обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень, просить касаційну скаргу відхилити, а судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 636/4483/15-ц з Чугуївського міського суду Харківської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указану справу передано до Верховного Суду.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 5,1935 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області.

10 квітня 2004 року між ОСОБА_1 та агрофірмою «Базаліївський колос» був укладений договір оренди землі № 225, згідно умов якого позивач передала відповідачу в строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку.

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 43 «Прикінцеві положення» вказаного договору сторони погодили, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

21 червня 2006 року зазначений договір зареєстровано у Чугуївському районному відділі реєстрації, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 33.

Встановивши, що згідно з пунктом 43 «Прикінцеві положення» договору оренди від 10 квітня 2004 року договір набирає чинності після підписання сторонами договору та його державної реєстрації, яка відбулася 21 червня 2006 року, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що він діє до 21 червня 2016 року та встановили відсутність підстав для витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння відповідача.

Тобто предметом спору в указаній справі є визначення моменту, з якого договір оренди набуває чинності, з дати його державної реєстрації чи з моменту підписання сторонами.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Ухвалою Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 322/1178/17 (провадження № 61-22851св18) за позовом ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Волна» про витребування земельної ділянки.

Аналіз ухвали Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 322/1178/17 свідчить, що колегія суддів направила справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав для відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162цс13 та від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16 та уточнення правових висновків в постановах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16 та від 07 червня 2017 року у справі № 6-872цс17 шляхом вказівки, що правочин (договір), який підлягав державній реєстрації, є вчиненим (укладеним) з моменту її проведення.

Оскільки у даній справі предметом позову є визначення моменту укладення договору оренди землі, а таке питання передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у справі № 322/1178/17, то колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 636/4483/15-ц.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 636/4483/15-ц (провадження № 61-13752св18) за позовом ОСОБА_1 до агрофірми «Базаліївський колос» товариства з обмеженою відповідальністю про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Панаріним Михайлом Михайловичем, на рішення Чугуївського міського суду Харківської області у складі Бондар С. Б. від 28 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Івах А. П., Пономаренко Ю. А., Шевченко Н. Ф. від 18 лютого 2016 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 332/1178/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіМ. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков Є. В. Коротенко В. М. Коротун В. П. Курило