Номер провадження: 22-ц/813/5546/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Суворовський ВП в м.Одесі ГУНПЮ, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03.04.2019 року, постановлену суддею Шепітко І.Г.,

встановив:

27.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.04.2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, апеляційну скаргу подав ОСОБА_1 , який вважає ухвалу незаконною та просить її скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він неодноразово звертався до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про відвід судді Шепітко І.Г., однак заяви були залишені без розгляду, отже з метою встановлення правосуддя звернувся до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду з позовної заяви ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що в судове засідання, призначене на 13.02.2019 року, позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.132), з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Розгляд справи було перенесено на 03.04.2019 року (а.с.134, 135).

В судове засідання призначене на 03.04.2019 року позивач, будучи належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.137, 138), не з`явився, з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Згідно з ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин неявки в судові засідання позивача, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду заяви, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті пред`явленого позову.

Відповідно до ч.3 ст. 257 ЦПК України у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За змістом вказаних вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у випадку повторної неявки позивача в судове засідання за сукупності таких умов: - належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; - повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль; - ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Інших умов, у тому числі й існування поважних причин неявки, процесуальний закон не передбачає, а тому право суду залишити позов без розгляду від цієї обставини не залежить.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов до висновку, що саме факт повторної неявки позивача в судове засідання, за наявності вищевикладених умов у їх сукупності, є підставою для залишення позову без розгляду.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовного того, що позивачем була подана заява про відвід головуючого судді, яка була залишена без розгляду, оскільки подання такої заяви не позбавляє позивача обов`язку з`явитись у судове засідання в призначений день та час.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваної ухвали.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому в силу ст.375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03.04.2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.07.2019 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева