Справа № 2-847/10
Провадження № 4-с/604/6/19
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Гамана В.Т.,

представника заявника - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2, адреса реєстрації та проживання: 15505, Чернігівська область Чернігівський район с. Киїнка провулок Святомиколаївський,8, заінтересована особа стягувач ОСОБА_3, остання відома адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, на дії старшого державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник (боржник у виконавчому проваджені) ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, у якій просить визнати його дії неправомірними щодо здійснення розрахунків заборгованості ОСОБА_2 по аліментах за період із жовтня 2010 року по січень 2019 року в межах виконавчого провадження №57974755 за виконавчим листом №2-847/10, виданим 02.11.2010 року Підволочиським районним судом Тернопільської області в сумі 87316,20 грн без врахування наданих боржником доказів добровільної сплати аліментів за період з жовтня 2010 року по січень 2019 року та без встановлення офіційних доходів боржника за цей період; зобовязати старшого державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 провести перерахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_2 за період із жовтня 2010 року по січень 2019 року в межах виконавчого провадження №57974755 за виконавчим листом №2-847/10, виданим 02.11.2010 року Підволочиським районним судом Тернопільської області із врахуванням наданих боржником документів щодо добровільної сплати боржником ОСОБА_2 аліментів за період з жовтня 2010 року по січень 2019 року та виходячи із офіційних доходів боржника за цей період.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник посилається на те, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2010 року по справі №2-847/10 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів; стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 вересня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

04 січня 2019 року на адресу боржника - ОСОБА_2 з Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшов пакет документів, в якому містилася постанова старшого державного виконавця Смирнова Володимира Миколайовича від 27 грудня 2018 року про відкриття виконавчого провадження №57974755 та виклик державного виконавця.

Просить взяти до уваги, що боржник - ОСОБА_2 в період з жовтня 2010 року по грудень 2018 року постійно та систематично в добровільному порядку без відкриття виконавчого провадження сплачував ОСОБА_3 присуджені до стягнення аліменти, шляхом їх щомісячного перерахування або на відповідні карткові рахунки стягувача або шляхом надсилання грошових коштів відповідними поштовими переказами стягувачу і ним було сплачено в добровільному порядку аліментів на загальну суму понад 60000 грн, що підтверджується завіреними належним чином копіями квитанцій та інших платіжних документів, які додаються до матеріалів скарги.

29 січня 2019 року боржник через свого представника - адвоката ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області із адвокатським запитом №2801-0 від 29 січня 2019 року з приводу надання йому усієї наявної інформації про хід виконавчого провадження, надання довідки про розрахунок заборгованості за аліментами, а також надав державному виконавцю копії чеків, квитанцій та інших розрахункових документів на підтвердження обставини добровільної сплати боржником аліментів. Проте, 08 лютого 2019 року на адресу представника стягувача надійшов лист з Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області №956/24-40/28/14.17-3142/24- 41 від 07 лютого 2019 року з якого вбачається, що державний виконавець відмовив у зарахуванні добровільно сплачених боржником стягувачу грошових коштів на суму понад 60000 грн в рахунок саме сплати аліментів, оскільки розрахункові документи не містять в собі посилання на цільове призначення платежу - в рахунок сплати аліментів. Крім того, державним виконавцем було надано відповідні довідки - розрахунки заборгованості за період з 2010 року по 2019 рік, зі змісту яких вбачається, що державний виконавець здійснив розрахунок заборгованості по аліментам, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Чернігівській області, не врахував обставину добровільної сплати боржником стягувачу аліментів, не врахував періоди роботи боржника та не витребував відомості про його заробітну плату та нарахував заборгованість по аліментам станом на січень 2019 року в розмірі 87316,20 грн.

Сторона боржника у виконавчому провадженні вважає вказані дії державного виконавця та проведені розрахунки заборгованості зі сплати аліментів протиправними, такими, що не відповідають приписам Сімейного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5. Розрахунки державного виконавця за формою і змістом не відповідають вимогам Інструкції з примусового виконання рішень, тобто не містять обовязкових відомостей, що повинні в ньому бути (зокрема, заборгованість на 30 число поточного місяця, сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження, сукупний розмір заборгованості).

Крім того, державний виконавець, нараховуючи заборгованість взагалі не вжив жодних заходів щодо встановлення офіційних доходів боржника, навіть, незважаючи на ту обставину, що ОСОБА_2 в період з жовтня 2010 року по лютий 2018 року офіційно був працевлаштований на різних посадах, тобто отримував офіційну заробітну плату (дохід), та провів розрахунок заборгованості по аліментам, виходячи із середньостатистичної заробітної плати по Чернігівській області. Тому, вбачається, що державний виконавець при здійсненні оскаржуваного розрахунку не добився отримання від компетентних органів ДФС та статистики достовірних однозначних даних про заробітну плату боржника ОСОБА_2 та про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості та здійснив розрахунок необґрунтовано.

Також, розрахунок заборгованості по аліментам було проведено однобічно, без виклику та спілкування із боржником та стягувачем, що призвело також і до того, що державним виконавцем не було враховано обставину добровільної сплати боржником стягувачу аліментів за період з жовтня 2010 року по грудень 2018 року на суму понад 60000 грн.

Так, в ході здійснення розрахунку заборгованості по аліментам, державний виконавець взагалі не надав жодної належної оцінки обставині постійного щомісячного перерахування боржником на карткові рахунки стягувача ОСОБА_3 в період з жовтня 2010 року по грудень 2018 року грошових коштів на загальну суму понад 60000 грн, що жодним чином не заперечувала сторона стягувача протягом майже 9 років, так як із заявою про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 звернулася лише в грудні 2018 року.

Період вказаних платежів, їх початок саме з жовтня 2010 року, а також їх щомісячна періодичність та суми таких платежів, на думку сторони боржника, достеменно підтверджують обставину того, що вони були сплачені саме в рахунок сплати аліментів на утримання спільної дитини сторін.

Окрім того, будь-яких боргових або інших грошових зобовязань, окрім аліментних, сторони між собою не мають, а тому є незрозумілим в рахунок саме чого боржник ОСОБА_2 міг сплачувати щомісячно ОСОБА_3 грошові кошти в сумі понад 60000 грн. щомісячно, окрім як в рахунок сплати аліментів.

Разом з тим, нараховуючи боржнику заборгованість зі сплати аліментів за минулий період, державним виконавцем взагалі не було перевірено обставину того чи ухилявся боржник від їх стягнення та чому стягувач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження лише в грудні 2018 року, незважаючи на ту обставину, що виконавчий лист було видано ще в листопаді 2010 року, що також свідчить про однобічність розрахунку заборгованості по аліментам та порушення прав і законних інтересів боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, дії старшого державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 щодо нарахування боржнику ОСОБА_2 заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №57974755 за виконавчим листом №2-847/10, виданим 02.11.2010 року Підволочиським районним судом Тернопільської області в сумі 87316,20 є протиправними, оскільки такі розрахунки проведені в порушення наведених вище вимог норм матеріального права, без врахування обставини офіційного працевлаштування боржника за спірний період, обставини добровільної сплати боржником стягувачу аліментів, однобічно та без залучення сторін виконавчого провадження, тощо.

У звязку з наведеним, боржник, права та законні інтереси якого були порушені під час виконавчого провадження, просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав , зіславшись на мотиви що у ній викладені та просить задоволити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги не заперечила. Визнала, що дійсно боржник по виконавчому провадження з часу ухвалення судового рішення переказував їй грошові кошти, яких було недостатньо для належного утримання дочки. У звязку з цим в грудні 2018 року звернулася до ДВС із заявою про примусове виконання рішення суду№2-847/10 від 02 листопада 2010 року. Просить здійснити перерахунок та стягнути з ОСОБА_6 різницю невиплачених коштів на утримання дитини.

Представник Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській областів судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглянути скаргу без його участі. Крім того, подав заперечення проти скарги, в якому зазначає, що 01 лютого 2019 року до відділу надійшов адвокатський запит № 2801-О від 29 січня 2019 року, до якого додано ксерокопії квитанцій, завірені адвокатом щодо сплати ОСОБА_2 коштів за період 2014-2018 роки. Дані квитанції не були враховані в довідку-розрахунок заборгованості по аліментах, оскільки на квитанціях не зазначено призначення платежу - аліменти. На деяких квитанціях вручну зазначено отримувача переказу, на деяких відсутня сума грошового переказу, а тільки вага, відсутній отримувач та неможливо встановити, що саме перерахував боржник. 04 лютого 2019 року на адресу стягувача направлено рекомендованого листа щодо підтвердження сплати аліментів боржником за період з 2014 -2018 р.р., 26 лютого 2019 року отримана відповідь , в якій ОСОБА_3 зазначає, що протягом 2010 -2018 років не отримувала ніяких коштів в рахунок погашення боргу по аліментах з ОСОБА_2 Також на імя начальника відділу ОСОБА_7 отримано листа в якому стягувач скаржиться на своє неблагополучне становище та на погрози з боку боржника ОСОБА_2 і його матері.

Враховуючи , що боржником ОСОБА_2 не надано жодних вагомих доказів щодо підтвердження сплати аліментів протягом 2010 -2018 років просить залишити скаргу без задоволення.

Проаналізувавши скаргу та підстави, наведені у ній, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2010 року по справі №2-847/10 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів; стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 вересня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

27 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чернігівській області ОСОБА_4 винесеного постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57974755 на підставі заяви про примусове виконання виконавчого листа № 2-847/10 від 02 листопада 2010 року, виданого Підволочиським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

04 січня 2019 року на адресу боржника - ОСОБА_2 з Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшов пакет документів в якому містилася постанова старшого державного виконавця Смирнова Володимира Миколайовича від 27 грудня 2018 року про відкриття виконавчого провадження №57974755 та виклик державного виконавця.

29 січня 2019 року боржник через свого представника - адвоката ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надав державному виконавцю копії чеків, квитанцій та інших розрахункових документів на підтвердження обставини добровільної сплати боржником аліментів на загальну суму понад 60000 грн.

08 лютого 2019 року на адресу представника стягувача надійшов лист з Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області №956/24-40/28/14.17-3142/24- 41 від 07 лютого 2019 року з якого вбачається, що державний виконавець відмовив у зарахуванні добровільно сплачених боржником стягувачу грошових коштів на суму понад 60000 грн в рахунок саме сплати аліментів.

18 лютого 2019 року за вихідним номером 1702-О скаргу направлено до Підволочиського районного суду.

Таким чином, строк подання скарги до суду скаржником не пропущено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Згідно з ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.ч. З, 4 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувану і боржнику.

Згідно ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилось їх стягнення.

Відповідно ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Оскільки предметом розгляду скарги, поданої заявником у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, є саме дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості без врахування наданих документів боржником, з урахуванням доказів наданим боржником, то суд має виходити із того, що проведення такого розрахунку заборгованості по аліментах є обов'язком державного виконавця, оскільки саме в останнього знаходиться виконавчий лист на виконані.

Згідно із ст.71 ч.ч.1, 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст.195 ч.3 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Нормою ст.71 ч.8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно п.7.5.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року, розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника.

Відповідно до статті 195 СК України, в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Як убачається із копії трудової книжки АС № 474540, виданої 14 грудня 1994 року ОСОБА_2 з 15 лютого 2018 року не працює.

Таким чином, дії старшого державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 щодо нарахування боржнику ОСОБА_2 заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №57974755 за виконавчим листом №2-847/10, виданим 02.11.2010 року Підволочиським районним судом Тернопільської області в сумі 87316,20 є протиправними в частині проведення розрахунків без врахування добровільної сплати боржником стягувачу аліментів.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2, заінтересована особа стягувач ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчого відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, - підлягає до часткового задоволення.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача про проведення перерахунку заборгованості по аліментах за період із жовтня 2010 року по січень 2019 року виходячи із офіційних доходів боржника за цей період, і вважає, що у цій частині слід відмовити, оскільки вказана вимога суперечить вимогам як законодавства, так і резолютивній частині судового рішення Підволочиського районного суду від 20 жовтня 2010 року.

Керуючись ст.ст. 260-261, 263, 267, 353-355, 447-453 ЦПК України, ст.. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.. 195 СК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 щодо здійснення розрахунків заборгованості ОСОБА_2 по аліментах за період із жовтня 2010 року по січень 2019 року в межах виконавчого провадження за виконавчим листом №2-847/10, виданим 02.11.2010 року Підволочиським районним судом Тернопільської області в сумі 87316,20 без врахування наданих боржником доказів добровільної сплати аліментів за період з жовтня 2010 року по січень 2019 року неправомірними.

Зобовязати старшого державного виконавця Чернігівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 провести перерахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_2 за період із жовтня 2010 року по січень 2019 року в межах виконавчого провадження за виконавчим листом №2-847/10, виданим 02.11.2010 року Підволочиським районним судом Тернопільської області із врахуванням наданих боржником документів щодо добровільного перерахунку (сплати) аліментних зобовязань у розмірі 62345,40 грн за період з жовтня 2010 року по січень 2019 року.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких постановлено дану ухвалу, протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя підпис

копія вірна:

Суддя Н.Б.Сташків