ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7846/19
провадження № 2/753/5519/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. суддя Дарницький районний суд м. Києва Колесника О.М. розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Касьяненка Д.Л., звернулась до суду з позовом до державного реєстратора Тарасенко І.М., КП «Реєстраційне бюро», ПАТ «Укрсоцбанк», третя особи - Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Разом з позовом, представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювати дії щодо примусового входження в квартиру АДРЕСА_1 та здійснювати дії, спрямовані на проведення державної реєстрації місця проживання/перебування будь-яких інших осіб у вказаній квартирі та накладення арешту на майно, а саме АДРЕСА_1, обґрунтовуючи заяву тим, що 23.02.2019 р. державним реєстратором Тарасенком І.М. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсиббанк». Вказане приміщення виступало предметом іпотеки за Договором іпотеки №030.29-50/230-С від 22.02.2007 р. укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, в забезпечення виконання кредитного зобов'язання ОСОБА_6 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №030.29-50/230-С від 22.02.2007 р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 Однак, державний реєстратор не мав законних підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ПАТ «Укрсоцбанк», а тому вважає, що внаслідок такої реєстрації ПАТ «Укрсоцбанк» стало власником вказаної вище квартири, а відтак має право її будь-яким чином відчужити третім особам. З огляду на викладене, позивач вважає, що з метою недопущення не лише передчасного та протиправного відчуження ПАТ «Укрсоцбанк» квартири за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення відповідного рішення у даній справі, а також для уникнення реальної загрози примусового входження в житловий об'єкт, забезпечення його схоронності, цілісності та недопущення самовільного проникнення третіх осіб до вказаної квартири без належних на те правових підстав просить суд здійснити даний вид забезпечення позову, задля недопущення порушення конституційного права та законних інтересів позивача.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до п.1, ч.1, ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи викладене, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, обставин справи, вимог, викладених в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви, оскільки описані в заяві про забезпечення позову обставини не є підставами для застосування такого виду забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 - адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК