Справа № 279/5166/18
номер провадження 2/279/325/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" липня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Трохимчук І.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення прав на частку в автомобілі, який належить на праві спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В : ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення прав на частку в автомобілі, який належить на праві спільної сумісної власності, в якому зазначив, що з червня 2004 року по серпень 2015 року він проживав з відповідачем як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання ними за спільні кошти був придбаний автомобіль марки "Ford Transit", номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , вартістю 106 000,00 грн., право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_3 та на її ім`я було видано реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 30.01.2018 року встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з листопада 2004 року по серпень 2015 року. Визнано вказаний автомобіль їх спільною сумісною власністю, та визнано за кожним право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля. Оскільки відповідач автомобілем не користується, не має посвідчення водія, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить припинити право спільної сумісної власності на автомобіль, визнати за ним право власності на 1/2 частку на автомобіль що нсалежить відповідачу, стягнути понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 в заяві до суду клопотав про розгляд справи у його відсутність, на стягненні з відповідача судових витрат не наполягав, в решті позов підтримав. Відповідач позовні вимоги визнала.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони в період з листопала 2004 року по серпень 2015 року проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання ними за спільні кошти був придбаний автомобіль марки "Ford Transit", номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , вартістю 106 000,00 гривень.

Даний факт підтверджено рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.01.2018 року. Крім того, вказаним судовим рішенням визнано даний автомобіль спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та визнано за кожним право власності на 1/2 частку цього автомобіля. Рішення суду набрало чинності 02.03.2018 року.

Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України, яка від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статті 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Щодо застосування вказаної норми при поділі майна подружжя Верховним Судом України викладена правова позиція у справі № 6-37цс13 від 23 вересня 2015 року, відповідно до якої при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п`ята статті 71 СК України). За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.

ОСОБА_3 погодилась на присудження судом сплати грошової компенсації замість своєї частки у праві спільної сумісної власності на спірний автомобіль, а ОСОБА_1 вніс на депозит суду грошові кошти в сумі 50824,00 грн. компенсації, що є 1/2 частиною вартості автомобіля.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.81,247,263-265 ЦПК України, ст.ст. 364,365 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :
Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку автомобіля марки "Ford Transit", номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , виплативши на її користь грошову компенсацію в розмірі 50824 (п`ятдесят тисяч вісімсот двадцять чотири) гривні 00 копійок, яка внесена на депозитний рахунок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області згідно квитанції №0.0..1 від 25.06.2019 року, та визнати за ОСОБА_1 право власності на дану частку вказаного автомобіля.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_4 , адреса для листування: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: Бовсунівський Олександр Володимирович: адреса: м.Коростень-1, а/с 24, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю ЖТ № 000774.

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Невмержицька О.А.