Номер провадження: 22-ц/813/2121/19
Головуючий у першій інстанції Пучкова І.М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційні скарги ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2017 року у складі судді Пучкової І.М., -

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання заповіту нікчемним, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батько ОСОБА_4 склав заповіт на ім`я сторонньої особи ОСОБА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 на відповідному бланку та складений за допомогою технічного засобу.

На підставі зазначеного заповіту ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина на все його майно, а ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги.

Позивач вважав, що вищевказаний заповіт від 10 грудня 2014 року посвідчено нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства, оскільки у разі, складання заповіту за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, він має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Проте спірний заповіт не містить запису його батька ОСОБА_4 про те, що він прочитаний ним вголос.

Крім того, у тексті заповіту міститься запис про те, що він складений та записаний у 14 годині 40 хвилин, а підписаний у 11 годині 40 хвилин, тобто ОСОБА_4 підписав пустий бланк, а текст набирався приватним нотаріусом за відсутності заповідача, тому вголос він його не прочитав. Отже, вищевказані обставини свідчать про нікчемність спірного заповіту.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати нотаріально посвідчений заповіт від 10 грудня 2014 року, складений його батьком ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 нікчемним.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання заповіту нікчемним задоволений. Визнано нотаріально посвідчений заповіт від 10 грудня 2014 року складений ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 нікчемним.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 , представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, посилаючись на те, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_3 , представник ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду не відповідає вимогам закону, оскільки суд не з`ясував всіх обставин справи, не оглядав матеріали спадкової справи, в зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення є необґрунтованим, незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 зазначає, що суд ухвалюючи оскаржуване рішення, посилався на єдину підставу визнання заповіту нікчемним, а саме на те, що заповідач не прочитав уголос заповіт, чим було порушено порядок посвідчення заповіту нотаріусом, але вказані обставини не відповідають дійсності, в зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню.

У запереченнях на апеляційну скаргу третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_4, ОСОБА_6 , представник ОСОБА_1 зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, оскільки третя особа вказує багато неправдивих обставин та суперечностей, які спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим просить відмовити у її задоволенні.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , представник ОСОБА_1 зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, оскільки судом першої інстанції розглянуто всі доводи сторін, надана юридична оцінка всім обставинам справи і прийнято справедливе рішення, у зв`язку з чим просить відмовити у її задоволенні.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлева О.С. - головуючий суддя, судді - Журавльов О.Г., Кравець Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2019 року цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 , а також приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 була прийнята до провадження та справа призначена до розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг та заперечення на них, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання заповіту нікчемним, суд першої інстанції виходив з того, що приватним нотаріусом не було додержано вимог щодо порядку посвідчення вказано заповіту, а саме що ОСОБА_4 не прочитав заповіт уголос.

Однак з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на спадкування пред`явлення позову про визнання заповіту недійсним, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10 грудня 2014 року батько ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - склав заповіт на бланку НАК 438272 за реєстровим № 8626 на ім`я ОСОБА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 (а.с. 4 т. 1).

На підставі зазначеного заповіту ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з акту виконаних робіт та технічним висновком, 10.12.2014 року у нотаріальній конторі за адресою АДРЕСА_2 , був проведений огляд, діагностика та ремонт комп`ютера, у якому було виявлено наступне: вийшов з ладу системний блок, який був замінений на новий (а.с. 243 т. 1).

З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, заповіт складений ОСОБА_4 , на бланку НАК 438272 за реєстровим № 8626, зареєстрований у реєстрі 10 грудня 2014 року о 14-52, приватним нотаріусом ОСОБА_8 (а.с. 18 т. 1 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно (а.с. 278 т. 2).

Спадкоємцем першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 є його син - позивач ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що оспорюваний заповіт є нікчемним, оскільки він складений та записаний у 14 годині 40 хвилин, а підписаний у 11 годині 40 хвилин, тобто ОСОБА_4 підписав пустий бланк, а текст набирався приватним нотаріусом за відсутності заповідача, тому вголос він його не прочитав.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Згідно з частиною другою статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Аналогічні положення закріплені в підпункті 1.7 пункту 1 глави 3 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції, чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту), згідно з яким нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути в голос прочитаний і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом.

Статтею 41 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту, передбачено, що нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту, нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін.

Судом також встановлено, що спірний заповіт записаний нотаріусом за допомогою загальноприйнятих технічних засобів - з використанням комп`ютерного набору та роздруківки. У графі «підпис» міститься рукописний запис «заповіт прочитано мною особисто, відповідає моєї волі підписаний власноручно ОСОБА_4 ».

У наступному рядку зазначені місце та дата посвідчення заповіту, а також запис «заповіт записаний мною, приватним нотаріусом ОСОБА_8, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем гр. ОСОБА_4 і власноручно підписаний ним у моєї присутності».

Крім того, факт про те, що ОСОБА_4 перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу, розуміючи значення своїх дій, на випадок смерті зробив розпорядження: все належне йому майно, де б воно не було та з чого воно не складалося б, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, у тому числі: - на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується самим заповітом, а також показаннями ОСОБА_8 наданими нею у судовому засіданні, як свідок, у відповідності до ст. 92 ЦПК України.

Допитана в суді приватний нотаріус ОСОБА_8 пояснила, що вона особисто спілкувалась з ОСОБА_4 , який пояснив, що в нього є син, але він з ним не спілкується, а тому вирішив все своє майно на випадок смерті заповісти

ОСОБА_2 день складання заповіту вона встановила особу заповідача за паспортом, спілкувалася з ним практично увесь день, та з`ясувала його дійсну волю, текст заповіту був виготовлений за допомогою технічних засобів.

Заповіт нотаріус зареєструвала у спадковому реєстрі 10 грудня 2014 року о 14-52.

За наведених підстав, колегія суддів, дійшла висновку про те, що відсутність рукописного напису ОСОБА_4 щодо прочитання та складання заповіту з його слів, не є істотною умовою для визнання оспорюваного правочину нікчемним (недійсним), оскільки позивачем не доведено, що волевиявлення спадкодавця щодо розпорядження належним йому майном не було вільним та не відповідало його внутрішній волі. Крім цього, вказана інформація увійшла до складу посвідчувального напису і була зазначена нотаріусом.

Також, не заслуговують на увагу і твердження представника позивача, що оспорюваний заповіт не містить рукописного зазначення заповідачем відомостей про те, що заповіт, зі слів заповідача, записаний нотаріусом і заповідачем прочитаний в голос, оскільки в тексті заповіту міститься запис здійснений технічними засобами, що заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем і власноручно підписаний .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що заповіт, укладений ОСОБА_4 10.12.2014 року відповідає вимогам ст.ст.203, 215, 1247 ЦК України: його волевиявленню, підписаний ним, складений у письмовій формі.

Колегія суддів, дійшла висновку про те, що не вважається істотною умовою для визнання заповіту недійсним та обставина, що заповідач не власноручно зазначив у заповіті, що він ним прочитаний та складений з його слів, за умови, що судом встановлено, що форма заповіту відповідає вимогам ст.ст. 203, 215, 1247 ЦК України і волевиявлення заповідача було вільним.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного суду 12 грудня 2018 року по справі № 686/17095/16-ц, 06 червня 2019 року справа № 342/139/16-ц.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційних скарг, оскільки вони є доведеними та підтверджуються матеріалами справи.

Із огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду, дійшла висновку про відмову позивачу в задоволенні позову за безпідставністю, оскільки підстав визнавати заповіт, складений ОСОБА_4 10 грудня 2014 року нікчемним не має, обставини, що мають значення для справи і які суд першої інстанції вважав встановленими - не доведені, а рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених п.п.2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2017 року - скасувати. Ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання заповіту нікчемним - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30 липня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець