Справа № 450/2429/16-ц Провадження № 2/450/88/19
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

12 квітня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянув в у відкритому судовому засіданні залу суду м. Пустомити справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Пустомитівської державної нотаріальної контори третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним ,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Пустомитівської державної нотаріальної контори третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

30.06.2016 року по даній справі відкрито провадження.

10.07.2017 року матеріали даної справи передані на розгляд судді Кукси Д.А. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

В період часу з 10.07.2017 року по 20.07.2018 року проведено судові засідання в яких оголошувалось перерви в звязку з клопотаннями позивача про витребування документів та неможливістю явки в судове засідання.

20.07.2018 року позивач в судове засідання не зявився, подав клопотання про перенесення розгляду справи в звязку з зайнятістю по службі. Судом оголошено перерву для виклику позивача. а також третьої особи.

08.10.2018 року позивач в судове засідання не зявився про причини своєї неявки суд не повідомив. Судом оголошено перерву для надання можливості третій особі ознайомитись з матеріалами справи.

15.11.2018 року позивач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла клопотання про перенесення розгляду справи в звязку з зайнятістю по службі. Судом оголошено перерву для виклику позивача.

23.01.2019 року позивач в судове засідання не зявився, однак від нього надійшло клопотання про перенесення розгляду справи в звязку з хворобою, підтверджуючі документи суду будуть надані в наступному судовому засіданні. Судом оголошено перерву для виклику позивача.

13.03.2019 року позивач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від останнього повернувся конверт з повісткою за закінченням терміну зберігання. Судом оголошено перерву для повторного виклику позивача.

12.04.2019 року позивач в судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, від останнього повернувся конверт з повісткою за закінченням терміну зберігання.

В судовому засіданні представник відповідачки заявив клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду в звязку з повторною неявкою в судове засідання позивача та зловживання останнім своїм процесуальним правом і умисним затягуванням розгляду справи.

Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

З наведених норм Закону випливає, що суд не повинен зясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання. Крім того, такі положення Закону повязані із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Також, Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Посилаючись на судову практику, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини висловлені у рішенні в справі «Каракуця проти України» від 16.05.2017 року, де суд відхилив скаргу заявника на порушення права доступу до правосуддя, оскільки він не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи про що, зокрема, свідчило те, що він протягом тривалого проміжку часу не звертався до суду за інформацією щодо стану її розгляду.

Відповідно до наявних матеріалів справи, позивач неодноразово не зявлявся в судові засідання, тобто вищенаведені обставини справи та положення Закону дають обґрунтовані підстави суду посилатися на неналежне додержання умов реалізації стороною позивача права на звернення до суду за захистом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Положення щодо дотримання розумних строків визначені як ЦПК України, так і вищенаведеною Конвенцією покладають на суд обов'язок розглянути і вирішити справу без невиправданих зволікань, що дасть можливість надати особі своєчасний захист її прав, свобод та інтересів.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що позивач повторно не зявився в судове засідання, не подав суду жодних доказів поважності причин неявки, не подав заяви про розгляд справи у його відсутності, суд вважає, що існує достатньо підставвизначених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України для залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Пустомитівської державної нотаріальної контори третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним без розгляду.

Керуючись ст.ст. 247, 257, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Пустомитівської державної нотаріальної контори третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається в Львівського апеляційний суд через Пустомитівський районний суд Львівської області.

СуддяОСОБА_5