АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/546/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 302020100 Кухаренко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5,

відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Хлібороб»,

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 січня 2019 року у складі судді Кухаренко О.В., -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ПСП «Агрофірма «Хлібороб» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 28 березня 2001 року серії НОМЕР_1.

1 серпня 2011 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди належної їй земельної ділянки строком на 10 років, який набрав чинності з моменту підписання і державної реєстрації, яка відбулася 4 серпня 2011 року за № 00502. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 40 467,20 грн.

Відповідно до пунктів 9 -10 Договору щорічна орендна плата встановлена в розмірі 3,0 проценти від нормативної грошової оцінки, що складає 1214,00 гривень, погоджена виплата в натуральній формі і встановлений строк виплати з 1 серпня до 20 грудня року, в якому провадиться нарахування орендної плати.

Позивач вказує, що оскільки в даний час у державі змінилася економічна ситуація, ціни значно збільшилися, а гривня знецінилася, при цьому, з 2010 року по теперішній час життя подорожчало на 80 %, продукти харчування збільшилися у своїй вартості близько на 77%, а реальні доходи скоротилися більше ніж на 10% процентів.

В момент укладення Договору вона виходила з того, що гривня України є стабільною грошовою одиницею, жодних змін курсу національної валюти до іноземних валют, в тому числі долара США, не настане. В момент укладення вказаного правочину НБУ встановив офіційний курс гривні до долара США із розрахунку 100,0 доларів США складає 797,12 гривень. Станом на 22 травня 2018 року, згідно того ж курсу 100,0 доларів США коштує 2 608,3615 гривень. Відтак, в порівнянні з 2011 роком, гривня здешевіла близько в 3,3 рази або на 1811,2315 гривень, що є істотною втратою в ціні.

При укладенні договору вона керувалася стабільним і незмінним, в сторону здешевлення, курсом національної валюти України до іноземних грошових одиниць і долара США в тому числі; стабільними доходами відповідних осіб в Україні і їх стабільною високою покупною спроможністю; розраховувала, що істотно не збільшиться вартість споживчого кошика, комунальних послуг, медичних препаратів, істотно не зменшаться доходи відповідної особи і виходила з того, що така істотна зміна обставин не настане. В той час не передбачала і не могла передбачати настання істотних змін названих обставин, тобто майбутню істотну девальвацію гривні відносно валют інших країн світу, передусім долара США, істотне подорожчання життя.

Вважає, що ці обставини змінилися з причин, які незалежні від її дій і волі. Умови Договору порушують співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє її, як заінтересовану сторону, того, на що вона розраховувала при укладенні Договору та вважає таку зміну обставин істотною, оскільки вони змінилися настільки, що, якби сторони Договору могли це передбачити, вони не уклали б цей правочин або уклали б на інших умовах.

Змінилася і грошова оцінка земельної ділянки, що передана в оренду, у зв'язку з чим має бути підвищена й орендна плата за земельну ділянку. Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 19.04.2018 року №103/45-18-0.270 нормативна грошова оцінка земельної ділянки збільшилася з 40 467,2 гривень в 2011 році до 106 501,78 гривень в 2017 році, тобто в 2,63 рази або на 66 034,58 гривень.

Однак, відповідач відмовляється переглянути розмір орендної плати.

Відмова відповідача внести зміни в договір в частині збільшення плати позбавляє її того, на що вона розраховувала при укладенні цього правочину.

Просила розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,8 га. від 1 серпня 2011 року за кадастровим номером НОМЕР_1, який зареєстровано в Управлінні земельних ресурсів у Катеринопільському районі 4 серпня 2011 року за № 00502.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсутні підстави для розірвання договору оренди, а посилання позивача на відмову відповідача від збільшення орендної плати не є підставою для розірвання договору за ст. 652 ЦПК України, оскільки не доводить істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору.

В лютому 2019 року ОСОБА_5 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним і невсебічним з'ясуванням обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог, просила скасувати рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 січня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що не відповідають обставинам справи висновки, викладені у рішенні суду про те, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин, як знецінення грошової одиниці України, інфляція, зростання цін та погіршення економічної ситуації в Україні не настане. Не відповідають обставинам справи викладені у оскаржуваному рішенні суду висновки про різке знецінення грошової одиниці України, різку інфляцію, значне зростання цін та погіршення економічної ситуації в Україні після фінансово - економічної кризи 2008 - 2009 років. Суд не оцінив загальновідомі обставини про офіційний курс гривні до долара США . Вказує, що умови договору порушують співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє ОСОБА_5, як заінтересовану сторону, того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

25 березня 2019 року директор ПСП «Агрофірма «Хлібороб» - Андрущенко Ю.Б. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_5, в якому посилаючись на те, що рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 січня 2019 року є законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 згідно державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 28 березня 2001 року є власником земельної ділянки площею 2,80 га, що розташована на території Ярошівської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, ділянка НОМЕР_2, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 274 ( а.с.7).

1 серпня 2011 року між ОСОБА_5 і ПСП «Агрофірма «Хлібороб» укладено договір оренди земельної ділянки.

Згідно договору оренди земельної ділянки, ОСОБА_5 надала, а ПСП «Агрофірма «Хлібороб» прийняло в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку, що розташована на території Ярошівської сільської ради Катеринопільського району, Черкаської області, площею 2,80 га строком на 10 років.

Договір зареєстрований в Управлінні земельних ресурсів у Катеринопільському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис - 4 серпня 2011 року за № 00502.

Відповідно до пункту 9 Договору, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою Орендар зобов'язується щороку сплачувати Орендодавцю орендну плату в розмірі 3 відсотки від величини нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що складає 1214,00 грн., з якої підлягає утриманню до бюджету сума податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15%.

Відповідно до пункту 10 Договору, сторони погоджують виплату орендної плати за цим Договором у натуральній формі. Сплата орендних платежів у натуральній формі здійснюється орендарем шляхом відпуску зі свого складу Орендодавцю сільськогосподарської продукції (зерна, круп, олії, тощо) за цінами, що будуть на момент видачі.

Відповідно до пункту 11 Договору орендна плата вноситься у такі строки: з 1 серпня до 20 грудня року, в якому проводиться нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (відомостями, накладними).

Відповідно до пункту 12 Договору, розмір орендної плати здійснюється за домовленістю між сторонами, додатковими актами, але не може бути меншим від розміру встановленого чинним законодавством.

Відповідно до пункту 13 Договору, розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами та в інших випадках, передбачених законом.

Сторонами складено акт прийому - передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) до договору оренди землі (а.с.6).

1 лютого 2018 року ОСОБА_5 направила до ПСП «Агрофірма Хлібороб» лист в якому просила збільшити з 1 січня 2018 року розмір щорічної орендної плати за землю до 20,0 процентів.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ПСП «Агрофірма «Хлібороб» отримало вищевказаний лист 3 лютого 20118 року (а.с.6 зворот).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статті 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Згідно із положеннями статті 31 Закону України «Про оренду землі»» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін, однак на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, а розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або цим договором.

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Відповідно до статті 653 ЦПК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Як вбачається з умов договору, а саме пункту 34 дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

Відповідно до пункту 35 Договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Отримання позивачем орендної плати за користування землею підтверджується матеріалами справи, а саме відомостями про видачу орендної плати в грошовому та натуральному вигляді та не заперечується позивачем (а.с. 40- 69).

Спірний договір містить перелік підстав для його припинення чи розірвання. При цьому, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Орендар не надає згоду на дострокове розірвання спірного договору, матеріали справи не містять доказів наявності підстав для розірвання договору у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язків та позивач не посилався на такі обставини в обґрунтування позову, а тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Знецінення встановленої договором оренди орендної плати внаслідок стрімких інфляційних процесів та зростання курсу долара до гривні, які не залежать від дій сторін, не є підставою для розірвання договору. Фінансова криза в країні, суттєва зміна кон'юктури ринку, девальвації гривні, на які посилається позивач в обґрунтування підстав розірвання договору оренди земельної ділянки, є обставинами загального характеру, комерційними ризиками сторін та повною мірою стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути віднесені до обставин, якими сторони керувалися під час укладення спірного договору і виходили з того, що ці обставини не настануть.

З огляду на це, посилання скаржника стосовно того, що в момент укладення Договору сторони виходили з того, що така зміна обставин, як знецінення грошової одиниці України, інфляція, зростання цін та погіршення економічної ситуації в Україні не настане, не може бути прийнято судом, як підстави для розірвання договору оренди.

Згідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно частини 1 статті 13 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, прийшов до обґрунтованого та вмотивованого рішення, оскільки обставини, які б могли бути підставою для розірвання договору оренди, визначені умовами договору та законом відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 січня 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 17 квітня 2019 року.

Судді В.В. Пономаренко

Ю.В.Сіренко

Т.Д. Фетісова