Справа № 445/691/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Пилип`яка П. В.,
при секретарі судового засідання Мацайло О.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,
в с т а н о в и в:

представник військової частини НОМЕР_1 Ярусевич Д.Ю. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди. В обгрунтування позову зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 04.07.2015 року № 64 солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду водія відділення підвозу боєприпасів 10-ї самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону і поставлено на всі види забезпечення. 19.11.2015 року перебуваючи у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , солдат ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно, без дозволу відповідних начальників та командирів залишив військову частину, незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки та проводив час на власний розсуд. Вказані обставини встановлені вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 09.02.2016 року у справі № 373/151/16-к при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. За результатами внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.09.2015 року по 31.08.2017 року, який 10 листопада 2017 року проводило Центральне територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, стало відомо про переплату грошового забезпечення за періоди самовільного залишення військовослужбовцями військової частини. Так, ОСОБА_2 в період самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 внаслідок недобросовісності отримав грошові кошти в сумі 1439 грн. 52 коп., які не повернув.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав.
За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача ОСОБА_2 , проти чого позивач не заперечує.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 04.07.2015 року солдата ОСОБА_2 призначено на посаду, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.
Відповідно до витягу з наказу № 159 від 30.06.2017 року командира військової частини НОМЕР_1 переведено з умовного найменування військової частини - польова поштаНОМЕР_2 на умовне найменування НОМЕР_1 .

Відповідно до копії довідки розрахунку грошового забезпечення № 871 від 02 квітня 2019 року, солдату ОСОБА_2 нараховано 1439,52 грн. грошового забезпечення за період з 19.11.2015 року, з грудня 2015 року грошове забезпечення не виплачувалось.

Відповідно до копії вироку від 09 лютого 2016 року Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та засуджено до покарання у виді відбування арешту на гаупвахті строком на три місяці. При розгляді даного кримінального провадження судом встановлено, що солдат ОСОБА_2 у період з 19.11.2015 року по 22.01.2016 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно, без дозволу відповідних начальників та командирів залишив військову частину, незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки та проводив час на власний розсуд.
Відповідно до п.2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою ВР України № 243 від 23.06.1995 року, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Відповідно до ч.1 ст. 1166, ст. 1212 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Таким чином, враховуючи, що відповідач, в період з 19.11.2015 року по 22.01.2016 року, незаконно припинив виконувати свої службові обов`язки, однак, позивачем за листопад 2015 року йому було виплачено 1439,52 грн. грошового забезпечення, на отримання якого він права не мав, добровільно вказану суму не повернув, внаслідок чого завдав майнову шкоду інтересам держави, на вказану суму, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. 1166, 1212 ЦК України, Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою ВР України № 243 від 23.06.1995, ст. 49, 206, 141, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-283, 289 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 за наступними реквізитами , банк отримувача Держказначейська служба України в м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача - 1715, матеріальні збитки в сумі 1439,52 грн. (одна тисяча чотириста тридцять дев`ять грн. 52 коп.).
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 1921 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя П. В. Пилип`як