УХВАЛА

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 484/3515/17

провадження № 61-45774 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»,

представник відповідача - авдокат Філатов ІванЛеонідович,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката Філатова Івана Леонідовича, який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 липня 2018 року в складі судді Мельничук О. В. та на постанову апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2018 року в складі колегії суддів Царюк Л. М., Колосовського С. Ю., Самчишиної Н. В.,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та просили розірвати договір оренди землі, укладений 10 червня 2009 року між ОСОБА_7, правонаступниками якого є ОСОБА_5 й ОСОБА_4, та ТОВ «Агрофірма Корнацьких», з підстав порушення умов договору, а саме систематичною несплатою орендної плати.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 липня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2018 року, позов задоволено.

Суди виходили з того, що відповідач не здійснював виплату орендної плати та порушив умови договору оренди земелі, а позивачі, звернувшись до суду в 2017 році, не пропустили позвну давність, оскільки право власності на вказані земельні ділянки виникло в них 29 квітня 2015 року.

11 жовтня 2018 року адвокат Філатов І. Л. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Стаття 129 Конституції Українисеред основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК Українине підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК Українидля цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі станом на 01 січня 2018 року не перевищувала ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн х 100 = 176 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року), Azyukovska v. Ukraine (Азюковська проти України) від 09 жовтня 2018 року.

З урахуванням наведеного, відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Ямкового В. Ф. на судове рішення в малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню, необхідно закрити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Ямкового Віктора Феофановича, який діє в інтересах ОСОБА_11, на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року закрити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат