10.06.2019 Справа № 363/3465/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Кашоїди М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині розірвання шлюбу тим, що сім`я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, просить шлюб розірвати. Крім того, щодо стягнення аліментів, позивач посилаючись на те, що вони з відповідачем мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки батько дітей у добровільному порядку не виконує зобов`язання по утриманню синів, позивач просила суд стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття дітьми.

Ухвалою суду від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

11.03.2019 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, час для примирення не потрібен.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.05.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 13.05.2000 року.

Від шлюбу сторони по справі мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 27.10.2000 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 08.02.2008 року.

Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття. Мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя ( ст. 110 СК України).

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, а сторонам по справі надавався строк на примирення, за наданий строк подружжя не дійшло згоди на примирення. Таким чином, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, а тому існують всі підстави для розірвання шлюбу та задоволенню позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Крім того, згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у матеріальному утриманні дитини, що прямо передбачено чинним законодавством.

У відповідності до ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку.

Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів у частці, яка буде стягуватися, на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачем, а також матеріальний стан батька.

Крім того, визнання відповідачем позову, підтверджує те, що він не утримує дитину відповідно до вимог статті 180 СК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 24, 110, 112, 114 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_5 ), зареєстрований 13 травня 2000 року, відділом реєстрації актів громадського стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №33 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_4 ), витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_5 ) на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.Д.Рудюк