Справа № 417/8026/19
Провадження № 2/417/173/19
РІШЕННЯ

Іменем україни

"18" квітня 2019 р. смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Дідоренко А.Е.

за участю секретаря Колеснік В.В.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-

встановив:

18.02.2019 року позивач звернулася до Марківського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 06.03.2019 року вищезазначена позовна заява була прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначена до судового розгляду.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями №6, який розташований по вул.Гагаріна в смт Марківка Марківського району Луганської області, що підтверджується договорами дарування від 22.07.1998 року та 04.08.1998 року посвідченими державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори 22.07.1998 року реєстр за №596 та 04.08.1998 року №630, та технічним паспортом від 16.11.2000 року.

Відповідно до довідки про склад сімї та проживання, виданої Марківською селищною радою Марківського району Луганської області №543 від 11.02.2019 року до складу сімї (зареєстрованих) входять: чоловік ОСОБА_3, донька ОСОБА_4, син ОСОБА_2, онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Фактично у вищевказаному житловому будинку проживають її чоловік, донька та онуки, а відповідач - син ОСОБА_2 протягом тривалого часу з 2014 року за вказаною адресою не проживає. Його особисті речі в житловому будинку відсутні, він має інше постійне місце проживання. Позивач зазначає, що відповідач весь час мешкає в Росії, але інформацію про більш конкретнішу адресу його місця проживання не має.

Реєстрація відповідача ОСОБА_2 на даний час створює для позивача, як власника, певні труднощі, повязані з реалізацією своїх прав.

У судове засідання позивач не зявилася, в позовній заяві просила справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без її участі.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень на позов не надав (а.с.33-35,41-42).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

На підставі ст. 281 ЦПК України 18 квітня 2019 року без виходу до нарадчої кімнати, винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями №6, який розташований по вул. Гагаріна в смт Марківка Марківського району Луганської області, що підтверджується що підтверджується договорами дарування від 22.07.1998 року та 04.08.1998 року посвідченими державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори 22.07.1998 року реєстр за №596 та 04.08.1998 року №630, та технічним паспортом від 16.11.2000 року (а.с.9-10,12-22).

Відповідно до довідки про склад сімї та проживання, виданої Марківською селищною радою Марківського району Луганської області №543 від 11.02.2019 року, за адресою: Луганська область, смт Марківка, вул.Гагаріна буд.6 значаться зареєстровані: чоловік ОСОБА_3, донька ОСОБА_4, син ОСОБА_2, онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.23).

Факт не проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: Луганська область, смт Марківка, вул.Гагаріна, буд.6 більше 4-х років підтверджує депутат Марківської селищної ради по виборчному округу №5 ОСОБА_7 (а.с.24).

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: Луганська область, смт Марківка, вул.Гагаріна, буд.6 відсутній, не є власниками вищевказаного будинку, а тому втратив право користування цим будинком.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем відповідно квитанції №23 від 13.02.2019 сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., який прохає стягнути з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 81 280, 281 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим будинком №6, який розташований по вул.Гагаріна в смт Марківка Марківського району Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може також бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Луганського апеляційного суду з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України»).

Суддя А.Е. Дідоренко