Провадження № 2/234/1096/19
03 травня 2019 року
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
Головуючого - судді Переверзевої Л.І.,
секретаря - Ситника О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд на неконтрольовану територію неповнолітньої дитини без згоди батька, -
В провадження Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд на неконтрольовану територію неповнолітньої дитини без згоди батька.
В обґрунтування позову позивач зазначила наступне.
Вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними розірвано. Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини проживає в зоні АТО, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з озброєним конфліктом за місцем реєстрації м. Макіївка Донецької області позивач була вимушена виїхати до брата у м. Роздільна Одеської області, працевлаштуватись у КЗ «Роздільнянська ЦРЛ», донька навчається в загальноосвітній школі І- ІІІ ступенів № 4 м. Роздільна Одеської області у 7- В класі.
Позивач має намір для відпочинку та відвідування домоволодіння і родичів виїхати за адресою : м. Макіївка-28 Гірницького району Донецької області, але отримати дозвіл батька дитини не має можливості, в телефонному режимі з ОСОБА_2 поспілкуватись не може, також виїхати до м. Макіївка не має можливості, тому не може отримати дозвіл в добровільному порядку нотаріально посвідчений для виїзду дитини за кордон. Крім того, у будинку, який вони з донькою тимчасово залишили знаходяться їх особисті речі.
У 2014 році батько дитини ОСОБА_4 надавав посвідчену нотаріально заяву про дозвіл виїзду дитини у Крим.
Дитину батько за місцем проживання тобто в м. Роздільна Одеської області не навідує, взагалі не цікавиться її життям, здоровям та успіхами у навчанні, аліменти не, на свята ніколи навіть не вітає по телефону.
Просила надати дозвіл на тимчасовий вїзд на неконтрольовану територію м. Макіївка Донецької області (у район проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (район АТО) та виїзд з неї у м. Макіївка Донецької області за місцем реєстрації, неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на один рік, тобто з 28 листопада 2018 року до 28 листопада 2019 року, разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та надати дозвіл на оформлення документів для цього виїзду.
Позивач до суду не зявилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надавав.
Представник органу опіки і піклування Краматорської міської ради проти задоволення позову не заперечувала, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи, не повідомив про причини своєї відсутності, відзиву до суду не надавав. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 162306, виданого 04 вересня 2009 року Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївської міського управління юстиції Донецької області.
Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, не зважаючи на те чи перебували вони в шлюбі чи ні. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг прав по відношенню до дитини.
Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно ч.2 ст.154 Сімейного Кодексу України батьки можуть звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.
Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, що порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом.
У відповідності до ч.2 ст.150,ч.1 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права пересування лише у випадках, встановлених законом.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: Україна, Одеська область, м. Роздільна, вул. Калинова, 7, та перебуває на її повному утриманні.
Батько дитини ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні, не спілкується з нею.
Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).
Позивач не має обєктивної можливості отримати нотаріально посвідчений дозвіл батька дитини для виїзду дитини за кордон в добровільному порядку, оскільки в телефонному режимі з ОСОБА_2 поспілкуватись не може оскільки він проживає в. Макіївці.
Відповідно до ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Оскільки у позивача не має обєктивної можливості отримати нотаріально посвідчений дозвіл батька дитини для виїзду дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини до м. Макіївки для тимчасового перебування, враховуючи, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання та захист своєї дитини (ст.ст. 151, 154 Сімейного Кодексу України), діючи в інтересах дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в наданні дозволу на тимчасовий вїзд на неконтрольовану територію м. Макіївка Донецької області (у район проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (район АТО) та виїзд з неї у м. Макіївка Донецької області за місцем реєстрації, неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на один рік, тобто з 28 листопада 2018 року до 28 листопада 2019 року, разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та надати дозвіл на оформлення документів для цього виїзду.
Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995р., ст.ст. 174, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд на неконтрольовану територію неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий вїзд на неконтрольовану територію м. Макіївка Донецької області (у район проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та виїзд з неї у м. Макіївка Донецької області за місцем реєстрації, неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на один рік, тобто з 28 листопада 2018 року до 28 листопада 2019 року, разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 дозвіл на оформлення дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проїзних документів на тимчасовий вїзд на неконтрольовану територію м. Макіївка Донецької області (у район проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (район АТО) та виїзд з неї, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період з 28 листопада 2018 року до 28 листопада 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя ОСОБА_5