Справа № 357/2471/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 липня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики грошових коштів -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 05.03.2019 року мотивуючи тим, що 01.06.2018 року уклав договір позики грошових коштів з ОСОБА_2 , відповідно до якого відповідач отримала від нього кошти в розмірі 20 000,00 грн., що еквівалентно на день укладення договору 770,00 доларів США, зі строком повернення до 15.07.2018 року. Відповідач не виконала умови договору і не повертає кошти, тому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму коштів за договором позики у розмірі 20751,50 грн.. що еквівалентно 770,00 доларів США, 3% річних від загальної суми заборгованості в розмірі 397,38 грн. та судові витрати у справі в розмірі 768,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності разом з оригіналом договору позики грошових коштів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала.

Суд, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас , договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст.11 ЦК України).

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник забов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)... Договір позики є укладеним з моменту передання грошей...

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі... На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підставі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику... у такій самій кількості..., що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 01.06.2018 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , було укладено договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 728 ( а.с. 21), відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримала, кошти в розмірі 20000,00 грн. зі строком повернення до 15.07.2018 року.

Згідно п.1 Договору, сума позики станом на дату укладення договору еквівалентна 770, 00 доларам США. В разі зміни курсу валют сума повернення повинна рівнятись сумі в гривні, еквівалентній 770,00 доларам США, за обмінним курсом комерційними банками, але не менше курсу валют на Українському міжбанківському ринку.

Відповідач ОСОБА_2 у визначений строк кошти позивачу не повернула, тому останній 05.03.2019 року звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ст.610 ЦК України: невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст..612 ЦК України).

В даному випадку позивачем надано до суду оригінал розписки про отримання відповідачем (боржником) коштів в розмірі 20000,00 грн., отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 зобов`язання за договором не виконала, тому позов в частині стягнення суми коштів за договором позики підлягає до задоволення, а саме підлягає до стягнення сума коштів в розмірі 20751,50 грн., що еквівалентно 770,00 доларам США, за обмінним курсом комерційними банками ( а.с. 7).

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ч.1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Позивач заявив вимоги щодо стягнення з відповідача на його користь відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми в розмірі 397,38 грн. за період з 15.07.2018 року по 05.03.2019 року.

Враховуючи, що відповідач прострочила виконання зобов`язання з 16.07.2018 року по 05.03.2019 року (233 дні), кошти за договором позики в добровільному порядку не повернула, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних від простроченої суми за вказаний період в розмірі 397,38 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем доведено факт укладення договору позики, факт отримання відповідачем коштів та порушення нею зобов`язання, а відповідач, в свою чергу, в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, отже не заперечує проти позову в повному обсязі.

Даючи оцінку встановленим обставинам та наданим доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст.141 ЦПК України на відповідача покладено обов`язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 545, 610, 625, 626, 627, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 76 81, 223, 258, 259, 264 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), про стягнення боргу за договором позики грошових коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики грошових коштів від 01.06.2018 року в розмірі 20751,50 грн., 3 % річних від простроченої суми за період з 16.07.2018 року по 05.03.2019 року в розмірі 397,38 грн. та судові витрати у справі в розмірі 768,40 грн., всього 21917,28 грн.( двадцять одна тисяча дев`ятсот сімнадцять гривень 28 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення суду.

Рішення складено 03.07.2019 року.

СуддяО. В. Бондаренко