Номер провадження: 22-ц/813/1465/19
Номер справи місцевого суду: 520/2862/17
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/2862/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_4,

- відповідач ОСОБА_5,

- третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, про витребування майна із чужого незаконного володіння, заапеляційною скаргою ОСОБА_4на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Калашнікової О.І. 15 березня 2018 року, повне рішення виготовлено 23 березня 2018 року,

встановив:

У березні 2017 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить витребувати у ОСОБА_5 майно у вигляді обладнання перукарні, що належить на праві власності ОСОБА_4 і знаходиться в приміщенні перукарні по АДРЕСА_1, а саме: вивіску «Открыто» 1 штука, урну (залізна, маленька) 1 штука, урну (залізна, велика) 1 штука, кондиціонер з пультом в наборі, встановлений в перукарні 2 штуки, телевізор 1 штука, кріплення під телевізор 1 штука, комплект для прибирання сміття відро та совок 1 штука, вішалка для одягу залізна 2 штуки, стаціонарний фен для сушки волосся 1 штука, поличка для манікюру 1 штука, стіл для манікюру 1 штука, лампа для манікюру 1 штука, стерилізатор 1 штука, підставку для фарбування волосся 1 штука, поличка для фарби 1 штука, годинник настінний 3 штуки, підставку для педикюру 1 штука, мийку для миття волосся з кріслом в наборі 1 шт., підставку на підлозі пластмасову 1 штука, картину настінну 5 штук, куточок споживача (стенд) 1 штука, крісло залізне 3 штуки, крісло для перукаря професійне 3 штуки, крісло для перукаря операторське - штуки, диван для відвідувачів 1 штука, стіл адміністратора 1 штука, стілець адміністратора 1 штука, стілець залізний 3 штуки, тумбу для інструментів 6 штук, Шафа-1 1 штука, шафу 21 штука, шафу - 31 штука, водонагрівач електричний 1 штука, вмивальник з тумбою в зборі 2 штуки, відро пластмасове 5 штук, вішалку настінна 1 штука, тумбу для взуття 1 штука, стіл кухонний (для обіду персоналу) - 2 штуки, тумба пластмасова 1 штука, чайник електричний 1 штука, мікрохвильова піч 1 штука, очищувач води 1 штука, телефонний апарат (міський) 1 шт., стіл перукарський із дзеркалом с наборі 6 штук, світильник настінний 3 штуки, світильник настінний 3 штуки, лампи на стелі 23 штуки, комплект для прибирання (відро, швабра, віник) 2 штуки, лавку пластмасову 1 штука, лавку дерев'яну 1 штука, дзеркало настінне 4 штуки, килимок З штуки, подушки диванні 2 штуки, тумбу для дитячої стрижки 1 штука, вазон із живою квіткою 1 штука, електричний подовжувач 2 штуки, сітку для радіатора 4 штуки (а. с. 2).

ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.11.2016 р. колишній власник приміщення перукарні по АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 і ОСОБА_4 уклали договір оренди наведеного приміщення, за умовами якого ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_4 прийняла у тимчасове володіння і користування приміщення перукарні. Строк дії договору сторони визначили 2 роки 11 місяців. В той же день 01.11.2016 р. ОСОБА_6 і ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_6 передає, а ОСОБА_4 приймає у власність майно обладнання перукарні, зазначене в переліку, що є додатком №1 до договору купівлі - продажу, загальною вартістю 69520 грн.. Згідно з п.3.1 договору «товар передається продавцем за місцем знаходження товару в перукарні, розташованої по АДРЕСА_1 після повної оплати цього товару». Позивач доводить, що сторони у повному обсязі виконали умови договору купівлі - продажу і обладнання перукарні перейшло у власність ОСОБА_4.

14.11.2016 р. ОСОБА_4 не змогла потрапити до приміщення перукарні, через начебто неправомірні дії ОСОБА_5. ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_5 з пропозицією укласти договір оренди приміщення перукарні. ОСОБА_5 не погодився з пропозицією позивача, після чого ОСОБА_4 двічі зверталась до ОСОБА_5 з письмовими вимогами повернути їй обладнання перукарні. Відповіді ОСОБА_5 на наведені письмові вимоги позивач не отримала.

На обґрунтування своїх доводів позивач посилається на такі докази: договір оренди, укладений 01.11.2016 р. між ОСОБА_4 і ОСОБА_6, за умовами якого нежитлове приміщення перукарні по АДРЕСА_1 перейшло у тимчасове володіння ОСОБА_4 (а. с. 6 - 7); акт приймання-передавання - додаток до договору оренди від 01.11.2016 р., який свідчить про виконання сторонами умов договору оренди (а. с. 8 - 9); договір купівлі - продажу, укладений ОСОБА_4 і ОСОБА_6 01.11.2016 р., за умовами якого ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4 купила обладнання для перукарні (а. с. 10); акт приймання - передавання від 01.11.2016 р. (а. с. 11); досудові вимоги (претензії) на адресу ОСОБА_5 про повернення обладнання для перукарні; заяву ОСОБА_4 до Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Позивач стверджує, що зазначене майно неправомірно перебуває у володінні ОСОБА_5.

Оскільки відповідач досудові вимоги позивача залишив без уваги, ОСОБА_4 звернулась до суду з вищенаведеним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 березня 2018 р. вищевказаний позов залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довела наявність в приміщенні перукарні по АДРЕСА_1 належного їй вищезазначеного майна.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка не вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 (а. с. 98 101).

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що на момент укладання договору купівлі продажу спірного майна між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 спірне майно знаходилось за адресою: АДРЕСА_1, в приміщенні перукарні. На момент укладання договору оренди вищенаведеної перукарні власником перукарні відповідач не був, бо право власності ОСОБА_5 на перукарню не було зареєстровано відповідно до вимог закону. Крім того апелянт наголошує на невідповідність показів ОСОБА_5.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив залишити без змін оскаржуване рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що він є власником перукарні за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності від 04.05.2012 р.. Також посилається на відсутність доказів того, що майно, отримане ОСОБА_4 за договором купівлі - продажу від 01.11.2016 р. станом на 14.11.2016 р. знаходилось в приміщенні перукарні, або на день вирішення спору знаходиться в приміщенні перукарні.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6у судове засідання не зявилася. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відстуності.

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, освідомленість учасників справи про її розгляд, думку осіб, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про відмову у задоволенні позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 317, 319 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 81, 82, 263, 264 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Між сторонами виникли правовідносини захисту права власності.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності

не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У позові зазначено, що 14.11.2016 р. представниками відповідача позивачку було відсторонено від здійснення підприємницької діяльності в наведеній перукарні, що і передувало подачі позову ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до доказів, що містяться в матеріалах справи, в договорі купівлі - продажу перелік обладнання не вказано. П.2.1 договору зазначено: назва, характеристика і вартість товару вказані в переліку, що є додатком №1 до договору купівлі - продажу. До позову ОСОБА_4 надала договір купівлі - продажу з додатком №1 актом приймання - передачі майна. Акт містить назву речей, характеристику і вартість. Акт свідчить, що ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_4 прийняла все майно, перелічене в акті. Але наведене не підтверджує наявність спірного майна в наведеній вище перукарні станом на 14.11.2016 р. або на день вирішення спору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що апелянт не довела факту знаходження майна, що отримане ОСОБА_4 за договором купівлі - продажу від 01.11.2016 р., станом на 14.11.2016 р. в приміщенні перукарні, або на день вирішення спору в приміщенні перукарні.

Колегія суддів приходить висновку, що з урахуванням недоведеності знаходження спірного майна станом на 14.11.2016 р. та на день вирішення спору в приміщенні перукарні суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки по своїй суті зводяться до переоцінки апелянтом доказів по справі.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо недоведеності обставин, на які позивач посилається як на підставу задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевказаного, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апелянта, а також для прийняття доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 01 липня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе