КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 755/8147/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5761/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

2 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в плрядку ч.. 1 ст. 369 ЦПК України, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 1 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 15 вересня 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька, ОСОБА_5

9 квітня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, дитина залишалася проживати із позивачем за її зареєстрованим місцем проживання.

Зазначила, що відповідач донькою не цікавиться з моменту розлучення, не приймає участі у вихованні, з дитиною не спілкується, жодного разу за весь цей час не поніс ніяких витрат на утримання дитини та забезпечення її матеріально.

Також зазначила, що ОСОБА_3 має нестабільний, мінливий, при цьому високий дохід, є підприємцем, види діяльності, якими займається відповідач приносять йому гідний прибуток, тому він може надавати матеріальну допомогу, однак цього не робить, у зв'язку з чим спроможний сплачувати аліменти на свою дитину у розмірі 4 000 грн. на місяць.

У зв'язку із викладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 4 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 1 серпня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі по 1944 грн. щомісячно, починаючи з 23 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити в частині визначення розміру аліментів та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 23 травня 2018 року, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2005 року.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Також з матеріалів справи вбачається, що 9 квітня 2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 327 (а.с. 12).

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, згідно запису у трудовій книжці, звільнений з роботи з ПП «Сатра» за власним бажанням з 15 липня 2016 року, на утриманні відповідача, окрім доньки також знаходяться ще троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

З матеріалів справи вбачається, що кошти на утримання доньки ОСОБА_5 відповідач переказував 25 вересня 2017 року в сумі 1000 грн. та 17 січня 2018 року в сумі 1340 грн.

Доходи від підприємницької діяльності за 2017 рік ОСОБА_3 не реєстрував.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Частиною 2 статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд, серед іншого, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з віку дитини, розміру прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік», а також те, що малолітня ОСОБА_5 перебуває на утриманні матері, відповідач є батьком дитини, особою працездатного віку, на даний час не працює.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час відповідач офіційно не працює, стабільного доходу не має.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом не прийнято до уваги, що на утриманні у відповідача знаходяться ще троє дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції зазначена обставина була врахована.

Встановивши ту обставину, що в сторін є малолітня дитина, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, а відповідач є особою працездатного віку без розумових та фізичних вад, має мінливий дохід і спроможний надавати матеріальну допомогу на належному рівні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності покладення на нього аліментного зобов'язання у вигляді щомісячної сплати аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1944 грн. грн. на користь позивача, що відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її нормальному розвитку.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 27 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, рішення суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, та не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 1 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді