ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1768/18
Провадження №2/477/138/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Савун С.І.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє як законний представник в інтересах ОСОБА_2 , до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування та виділення майна,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач, як законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом первісно до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просив визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщину на вказаний будинок, який він не може оформити в нотаріальному порядку за підопічним ОСОБА_2 , як сином померлого, так як спадкова справа була заведена в Джанкойському районі Автономної Республіки Крим, територія якої тимчасово непідконтрольна Україні і де тимчасово не діють компетентні органи держави України.

Тому нотаріус рекомендував з питанням оформлення спадщини звернутися до суду.

Під час розгляду справи ухвалою суду від 19 лютого 2019 року до участі в справі було залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 , який, як як батько померлого, відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

В квітні 2019 року позивач подав уточнену та збільшену позовну заяву, в якій також просив виділити спадкоємцю зі спадщини в натурі: літ. А - житловий будинок загальною площею 87,9 кв.м., житловою площею - 42,1 кв.м. (1-1 - коридор площею 1,6 кв.м., 1-2 - коридор площею 5,6 кв.м., 1-3 - кухня площею 13,4 кв.м., 1-4 - ванна площею 3,7 кв.м., 1-5 - котельна площею 3,4 кв.м., 1-6 - житлова кімната площею 15,6 кв.м., 1-7 - житлова кімната площею 30,5 кв.м., 1-8 - коридор площею 9,8 кв.м., 1-9 - коридор площею 17,4 кв.м., 1-10 - кладова площею 6,5

кв.м.), літ. В - сарай, літ. Г - душ, літ. Д - вбиральня, літ. Ж - навіс, літ. З - літня кухня, літ. Зпд - погріб, літ. М - сарай, літ. П - навіс, літ.з-1 - навіс, № 10 - ворота, № 11 - басейн, № 7 - огорожа, № 8 - хвіртка, № 9 - огорожа; та визнати за ним право власності на даний будинок.

Тому, ухвалою суду від 11 квітня 2019 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_4 , якому належить інша 1/2 частина спірного житлового будинку.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Цю власність він набув на підставі належним чином укладеного та нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02 вересня 2003 року.

Відповідно до умов договору він купив у громадянки ОСОБА_6 1/2 частину вказаного будинку, загальною площею 195,4 кв.м., житловою площею 88,2 кв.м., до якого примикають господарські та побітові споруди: погріб - літ. Бпд, сарай - літ. В., літ. Г - душ, літ. Д - вбиральня, літ. Ж - навіс, літ. З - літня кухня, літ. З?, літ. П - навіс, літ. М - сарай, споруди 5, 6, 11 огорожі за №№ 7-10.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Наявність заповіту судом не встановлено, тому спадкування після смерті

ОСОБА_5 повинно здійснюватися за законом (ст. 1223 ЦК України).

Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, які визначені ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Як передбачено ст. 1258 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Наявність заповіту ОСОБА_5 судом не встановлено, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги спадкоємців відносяться дружина, діти та батьки спадкодавця.

Неповнолітній ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, і тому, згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до Розпорядження № 455-р від 11 серпня 2010 року Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області "Про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_2 " над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено опіку і його опікуном призначено ОСОБА_1 , 1958 року народження, який проживає в

с . Шевченкове Жовтневого району Миколаївської області.

Слід відмітити, що відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" від 19 травня 2016 року №1377-VIII Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський.

Однак в подальшому, опікун неповнолітнього спадкоємця, звернувшись до приватного нотаріуса Вітовського нотаріального округу Миколаївської області

Сапеги О.П. отримав від неї письмове роз`яснення, згідно з яким неможливо оформити спадщину в нотаріальному порядку на житловий будинок, оскільки за відомостями спадкового реєстру Джанкойською міською державною нотаріальною конторою (АР Крим) 14 грудня 2007 року була заведена спадкова справа № 458 після смерті ОСОБА_5 , але через те, що в теперішній час ця територія тимчасово не підконтрольна органам України, тому отримати відомості про спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті його батька неможливо. Тому рекомендовано звернутися до суду.

Крім того, до спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 відноситься і його батько ОСОБА_3 .

В той же час, серед документів, наданих позивачем є оригінал заяви ОСОБА_3 від 26 березня 2010 року, завіреної нотаріально, якою він відмовляється від прийняття спадщини після смерті сина на користь онука ОСОБА_2 .

Наявність заведеної спадкової справи в території тимчасово непідконтрольній Україні і неможливість її отримання не надає можливості нотаріального оформлення спадщини.

Суд, виходячи із наявних матеріалів справи, в тому числі і заяви ОСОБА_3 , вбачає, що єдиним законним спадкоємцем першої черги є ОСОБА_2 , тобто неповнолітній, в інтересах якого подано цей позов, тому вбачає підстави для задоволення вимог.

Таким чином, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що 1/2 частина житлового будинку належала ОСОБА_5 і після його смерті входить до складу спадщини, а тому в порядку спадкування, з врахуванням встановлених зазначених обставин, повинна відійти спадкоємцям, тобто підопічному позивача, як єдиному спадкоємцю першої черги за законом, який прийняв спадщину.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, не можливо захистити його спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за неповнолітнім ОСОБА_2 права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

Що ж стосується виділення майна зі спільної власності, то суд зазначає наступне.

В статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

У частині 1 статті 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частина 3 цієї ж статті).

При цьому стаття 364 ЦК України передбачає право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України).

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними; у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється; договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Крім того, відповідно до п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" (зі змінами) зазначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку, з самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

При поділі житлового будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється, а також які підсобні будівлі передаються власнику.

Основним призначенням будинку є забезпечення власника і членів його сім`ї житлом. Відповідно до державних будівельних норм і правил жиле приміщення (квартира) повинно складатися з жилої кімнати та інших допоміжних приміщень, а в умовах індивідуального жилого будинку також інших господарських будівель, розташованих на одній земельній ділянці з жилим будинком.

Згідно із позовною заявою та заявою відповідача ОСОБА_4 , будинок має двох власників і відповідно до технічних паспортів, складених КП "МБТІ", у теперішній час у кожного із співвласників є у володінні та користування відокремлені приміщення та будівлі.

Так, 1/2 частина будинку, яка належала ОСОБА_5 і переходить у спадщину до ОСОБА_2 має: літ. А - житловий будинок загальною площею 107,5 кв.м., житловою площею - 46,1 кв.м., куди входить: 1-1 - коридор площею 1,6 кв.м., 1-2 - коридор площею 5,6 кв.м., 1-3 - кухня площею 13,4 кв.м., 1-4 - ванна площею 3,7 кв.м., 1-5 - котельна площею 3,4 кв.м., 1-6 - житлова кімната площею 15,6 кв.м., 1-7 - житлова кімната площею 30,5 кв.м., 1-8 - коридор площею 9,8 кв.м., 1-9 - коридор площею 17,4 кв.м., 1-10 - кладова площею 6,5 кв.м., літ. В - сарай, літ. Г - душ, літ. Д - вбиральня, літ. Ж - навіс, літ. З - літня кухня, літ. Зпд - погріб, літ. М - сарай, літ. П - навіс, літ.З? - навіс, № 10 - ворота, № 11 - басейн, № 7 - огорожа, № 8 - хвіртка, № 9 - огорожа.

Інша частина житлового будинку належить ОСОБА_4 і має: літ. А - житловий будинок загальною площею 87,9 кв.м., житловою площею - 42,1 кв.м., куди входить: 1-1 - передня площею 15,2 кв.м., 1-2 - кухня площею 8,8 кв.м., 1-3 - житлова кімната площею 14,0 кв.м., 1-4 - житлова кімната площею 28,1 кв.м., 1-І - сіни площею 6,8 кв.м., 1-ІІ - сіни площею 15,0 кв.м., літ. Н - навіс, літ. О - хоз. блок, літ. П - хоз. блок, № 12 - ворота, № 13 - № 15, № 2 - огорожа, № 5 - водяний кран.

При цьому, співвласник домоволодіння ОСОБА_4 вже вчинив дії щодо реєстрації права власності на свою частину власності.

Так, рішенням виконавчого комітету тієї ж сільської ради від 13 лютого 2007 року № 44 за ним визнано право власності на житловий будинок по

АДРЕСА_3 . 27 лютого того ж року він зареєстрував свою власність на будинок в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Рішенням Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 115 від 26 липня 2018 року земельній ділянці по АДРЕСА_3 .

Також, на земельну ділянку, площею 0,1767 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_4 оформлено та видано йому державний акт серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 09 грудня 2004 року.

Таким чином, з врахуванням згоди іншого співвласника, беручи до уваги становлений порядок користування спільною власністю, суд вбачає можливим виділити спадкоємцю ОСОБА_2 ту частину будинку, яка перебувала у власності його батька-спадкодавця.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі ОСОБА_2 у власність із спільного будинку з господарськими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які він успадкував після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: літ. А - житловий будинок загальною площею 87,9 кв.м., житловою площею - 42,1 кв.м. (1-1 - коридор площею 1,6 кв.м., 1-2 - коридор площею 5,6 кв.м., 1-3 - кухня площею 13,4 кв.м., 1-4 - ванна площею 3,7 кв.м., 1-5 - котельна площею 3,4 кв.м., 1-6 - житлова кімната площею 15,6 кв.м., 1-7 - житлова кімната площею 30,5 кв.м., 1-8 - коридор площею 9,8 кв.м., 1-9 - коридор площею 17,4 кв.м., 1-10 - кладова площею 6,5 кв.м.), літ. В - сарай, літ. Г - душ, літ. Д - вбиральня, літ. Ж - навіс, літ. З - літня кухня, літ. Зпд - погріб, літ. М - сарай, літ. П - навіс, літ.з-1 - навіс, № 10 - ворота, № 11 - басейн, № 7 - огорожа, № 8 - хвіртка, № 9 - огорожа; та визнати за ОСОБА_2 право власності на даний будинок з господарськими та побутовими спорудами.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, його повний текст складено та підписано 29 липня 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко