П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 758/7952/17

Номер провадження 22-ц/824/308/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - ВербовоїІ.М., суддів Саліхова В. В., Поліщук Н. В.,

за участю секретаря судового засідання - Маличівської Н. В.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Ларіонової Н.М., у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», Комунального підприємства «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та Комунальне підприємство «Лісове Подільського району міста Києва» звернулись до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів на користь Комунального підприємства «Лісове Подільського району міста Києва» заборгованості за спожиті послуги за період з 01 жовтня 2010 по 30 квітня 2015 року в сумі 23 677 грн. 38 коп., з яких основна сума заборгованості - 14 529 грн. 08 коп., інфляційні нарахування - 7 984 грн. 05 коп., 3% річних - 1 164 грн. 25 коп.; на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01 травня 2015 по 01 жовтня 2016 року в сумі 2 156 грн. 63 коп., з яких основна сума заборгованості - 1 931 грн. 33 коп., інфляційні нарахування - 181 грн. 58 коп., 3% річних - 43 грн. 72 коп. Крім того, позивачі просили стягнути з відповідачів солідарно судові витрати в сумі 1 600 грн., з яких 1 466 грн. 40 коп. - на користь позивача-2 та 133 грн. 60 коп. - на користь позивача-1.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1.

За вищевказаною адресою позивачами надаються житлово-комунальні послуги. Разом з тим, відповідачі не в повному обсязі та несвоєчасно сплачують за надані послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2010 року по 30 квітня 2015 року заборгованість складає 23 677 грн. 38 коп., з яких основна сума заборгованості - 14 529 грн. 08 коп., інфляційні нарахування - 7 984 грн. 05 коп., 3% річних - 1 164 грн. 25 коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2015 року по 01 жовтня 2016 року заборгованість складає 2 156 грн. 63 коп., з яких основна сума заборгованості - 1 931 грн. 33 коп., інфляційні нарахування - 181 грн. 58 коп., 3 % річних складають 43 грн. 72 коп.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року (том ІІ а.с.3-4) закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_5, у зв'язку зі смертю останньої та за клопотанням ОСОБА_3

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року (том IV а.с.149-153) позов в частині вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено в повному обсязі. Позов в частині вимог Комунального підприємства «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2015 по 01 жовтня 2016 року в розмірі 1 931 грн. 33 коп., інфляційні нарахування за період з 01 травня 2015 по 01 жовтня 2016 року - 181 грн. 58 коп., 3% річних за період з 01 травня 2015 по 01 жовтня 2016 року - 43 грн. 72 коп., судовий збір в розмірі 133 грн. 6 коп., а всього - 2 290 грн. 23 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Лісове Подільського району міста Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2014 по 30 квітня 2015 року - в розмірі 1 621 грн. 59 коп., інфляційні нарахування за період з 01 травня 2014 по 30 квітня 2015 року - в розмірі 6 993 грн. 12 коп., 3% річних за період з 01 травня 2014 по 30 квітня 2015 року в розмірі 417 грн. 44 коп., а всього - в розмірі 9 032 грн. 15 коп. В задоволенні вимог Комунального підприємства «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2010 по 30 квітня 2014 року - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 17 серпня 2018 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати в повному обсязі рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на фальшивість доказів у справі, невірно застосував норми матеріального права та невірно встановив обставини справи.

Крім того, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, в тому числі, оскаржуване рішення викладено непослідовно.

Щодо позивача Комунальне підприємство «Лісове», то вказане підприємство взагалі не існує.

Також судом не обґрунтовано у рішенні розмір грошової суми, а саме 11 332 грн. 38 коп., не зазначено конкретні дії, які відповідач має вчинити і на чию користь.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року справу повернуто до Подільського районного суду міста Києва, для розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Додатковим рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва»133 грн. 60 коп. та на користь КП «Лісове Подільського району міста Києва» 1 466 грн. 40 коп. судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_3 та звільнено останнього від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року, поновлено скаржнику процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення, зупинено дію рішення, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та КП «Лісове Подільського району міста Києва» Бєлкін К. О. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, з підстав її необґрунтованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника позивачів та відповідача, з'ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з довідки від 14 листопада 2016 року в квартирі НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, проживають та зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (т. І а.с. 14).

Відповідно до вищезазначеної довідки форма власності квартири житловому органу невідома, ОСОБА_5 є наймачем даного житлового приміщення, а ОСОБА_3 - членом сім'ї наймача.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира не належить до державного житлового фонду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. І а.с. 131).

Судом першої інстанції встановлено, що до 01 травня 2015 року житлово-комунальні послуги мешканцям будинку АДРЕСА_1 надавались КП «Лісове Подільського району міста Києва» , а з 01 травня 2015 року послуги надавались КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, ОСОБА_3 проживає в будинку, мешканцям якого позивачі надавали житлово-комунальні послуги, а, отже, відповідач є споживачем цих послуг.

Разом з тим, останній несистематично сплачував за спожиті житлово-комунальні послуги, що призвело до утворення заборгованості.

Суд, на підставі поданої відповідачем заяви, застосував строк позовної давності та стягнув з відповідача на користь КП «Лісове Подільського району міста Києва» заборгованість за період з 10 жовтня 2015 року по 30 квітня 2015 року в розмірі 14 529 грн. 08 коп. та на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» за період з 01 травня 2015 року по 01 жовтня 2016 року у розмірі 1 931 грн. 33 коп.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Визначення поняття житлово-комунальних послуг міститься в п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з положеннями ч. 1 та 3 статті 9 вищевказаного закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до пп. 2 п. а ч. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних (самоврядних) повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення представнику позивачів було запропоновано надати суду уточнений розрахунок заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з посиланням на конкретні періоди утворення заборгованості та види, наданих послуг.

16 квітня 2019 року через канцелярію суду представником позивачів було надано розрахунок заборгованості ОСОБА_5 за житлово-комунальні послуги, надані КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та КП «Лісове Подільського району міста Києва» за період з 01 квітня 2014 року по 01 червня 2017 року.

Крім того, Бєлкіним К. О. було надано розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги з посиланням на вид наданих послуг за адресою: АДРЕСА_1 за період з вересня 2010 року по червень 2018 року.

Перший розрахунок відповідно свідчить, що заборгованість стосовно ОСОБА_5 нараховувалась з квітня 2014 року по вересень 2016 року, другий - що в квартирі за вищевказаною адресою обліковувались дві особи, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до березня 2015 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Таким чином, надані розрахунки заборгованості не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні представник позивачів Бєлкін К. О. пояснив, що заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 червня 2017 року № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2018 року, яке Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року залишено без змін, визнано протиправним та скасовано вищезазначене розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У 2014 році тарифи були нараховані відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2015 року № 442 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».

Разом з тим, представником позивачів не надано конкретних відомостей щодо періодів застосування тих чи інших тарифів, встановлених відповідним розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 78 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, процесуальний закон покладає на позивача обов'язок довести ті обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Так, представник Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та Комунального підприємства «Лісове Подільського району міста Києва» звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, надавши розрахунки як підставу своїх вимог.

Разом з тим, колегія суддів позбавлена можливості перевірити правильність цих розрахунків, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи.

Надані представником позивачів розрахунки заборгованості не виступають безумовною підставою для задоволення позовних вимог, оскільки колегія суддів має їх перевірити з урахуванням всіх доказів та дійсних обставин справи.

Відповідно до приписів п. 2.3 Наказу Мініситерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30 липня 2012 року № 390 «Про затвердження Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад» суб'єктами господарювання, що надають комунальні послуги (послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)), до відома споживачів доводиться така інформація:

загальний розмір планованого тарифу, поданого до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, та його структура (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість);

обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо);

інша додаткова інформація, визначена суб'єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах суб'єктів господарювання, за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Позивачами вищевказана інформація не була доведена ні до відома споживача комунальних послуг, ні обґрунтована під час перегляду оскаржуваного рішення.

Суд апеляційної інстанції, захищаючи права споживача, погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованості та недоведеності нарахування та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Оскільки скасовується основне рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року та відмовляється в позові, то і відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивачів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (пункт 67), «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (пункт 45).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст.263 ЦПК України, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року- скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», Комунального підприємства «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

Н.В.Поліщук