Справа № 754/9523/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 серпня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретарів судового засідання Мишак І.Ю., Добривечір А.О., розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний ощадний банк України» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14.04.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 3519/15 до договору комплексного банківського обслуговування, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок у сумі 5 000 гривень зі сплатою 28 відсотків річних.

Позивач свої зобов`язання виконав, проте, відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 10.05.2018 року має заборгованість у розмірі 5 748,60 грн, у тому числі: 4 994,48 грн заборгованості за кредитом, 689,23 грн заборгованості за відсотками, 21 грн за розрахунково-касове обслуговування, 31,15 грн нарахованої пені, 7,48 грн інфляційні втрати від простроченої заборгованості за відсотками, 1,64 грн 3 % річних від прострочених сум за кредитом, 3,62 грн 3 % річних від прострочених сум за відсотками. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.08.2018 року відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач на призначені судові засідання 13.12.2018 р. та 15.08.2019 р. не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.04.2015 року було укладено договір комплексного банківського обслуговування (а.с. 7-13), шляхом підписання заяви про приєднання № 3519/15, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 5 000 гривень на строк 36 місяців під 28 відсотків річних (а.с. 15-16).

Відповідач в рамках відновлювального кредиту неодноразово одержував кошти від відповідача, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 10.05.2018 року заборгованість позивача перед відповідачем становить 5 748,60 грн, у тому числі: 4 994,48 грн заборгованості за кредитом, 689,23 грн заборгованості за відсотками, 21 грн за розрахунково-касове обслуговування, 31,15 грн нарахованої пені, 7,48 грн інфляційні втрати від простроченої заборгованості за відсотками, 1,64 грн 3 % річних від прострочених сум за кредитом, 3,62 грн 3 % річних від прострочених сум за відсотками (а.с. 5-6).

26.03.2018 року позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-вимогу про сплату заборгованості № 100.19-07/28041/27 у строк не пізніше 30 календарних днів з дати отримання листа (а.с. 20).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п. 1.14 розділу XXII договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб позивач зобов`язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених у заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, а також щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання кредиту. Згідно з п. 1.24 розділу XXII вказаного договору банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту. Відповідно до п. 9.1 розділу IX за невиконання або не повному обсязі виконання відповідачем будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня.

Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, суми комісії, пені, а також 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1 762 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81-82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) на користь «Державний ощадний Банк України» (Код ) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5748 (пять тисяч сімсот сорок вісім) гривень 60 копійок;

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь «Державний ощадний Банк України» (Код ) судовий збір у розмірі 1762 гривень;

В іншій частині, в задоволенні позовних вимог відмовити;

Повне найменування:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України» (Код , адреса: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27);

відповідач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 );

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення (або вручення) повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду;

Суддя В.В. Гребенюк