РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобовязання не чинити перешкод у виконанні спадкового договору,

за участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача адвоката ОСОБА_4, представника відповідача адвоката ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати спадковий договір від 13 липня 2015 року, укладений між нею та ОСОБА_3 в звязку з невиконанням набувачем своїх договірних зобовязань, обґрунтовуючи позов тим, що позивач перенесла інсульт та є інвалідом першої групи, а відповідач повністю перестала виконувати свої зобовязання по спадковому договору, у звязку з чим позивач була вимушена укласти договір про надання соціальних послуг.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 09.11.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

04.12.2018 року від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій вона просить зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 будь-яких перешкод у виконанні спадкового договору від 30.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6, посилаючись на те, що з моменту укладення спадкового договору ОСОБА_3 належним чином виконувала його умови. Розірвання договору з ініціативи позивача повязано не з невиконанням відповідачем його умов, а більше з емоційною складовою характеру ОСОБА_2, її надмірною вибагливістю щодо конкретних розпоряджень, які виходять за межі укладеного договору, а також її небажанням приймати від ОСОБА_3 виконання умов договору.

04.12.2018 року до суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в повному обсязі за безпідставністю.

12.03.2019 року до суду від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вона просить в задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю.

Допитаний в судовому засіданні 25.03.2019 року в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що він є сином відповідача ОСОБА_3, яка просила його разів 6-7 передавати передачі ОСОБА_2 та 05.09.2018 року позивач не впустила його в квартиру, після чого він не їздив до неї.

В судовому засіданні 25.03.2019 року свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_3 та їй відомо, що ініціатором укладення договору була бабуся ОСОБА_8. Свідок два рази на тиждень приходила до неї, прибирала, купувала продукти, ліки за свої кошти. Стосунки погіршились у вересні 2018 року, позивач не хотіла щоб спілкувались з соціальним працівником, не впускала її в квартиру та замінила замок. Позивач хотіла щоб її возили на море та у неї проживали квартиранти Саша і ОСОБА_6, потім залишився один з них. Мама відвідувала позивача рідше.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові та заперечували щодо задоволення зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 25.03.2019 року підтримала зустрічний позов та заперечувала щодо задоволення первісного позову. Після перерви в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісного позову.

Вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири №39 на майдані Соборному, 2/2 в м. Житомирі.

30.07.2015 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відчужувач) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (набувач), яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, укладено спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №9458.

Відповідно до умов цього договору (п.4.1.) набувач зобовязується виконувати наступні розпорядження відчужувача відносно: забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям, які відповідають сезону; забезпечення необхідними лікувальними засобами у відповідності до рецептів, виписаних лікувальними установами; надання побутових послуг; забезпечення потреби у відпочинку; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; забезпечення необхідним для поховання, а також догляду за місцем поховання. Також сторони договору домовилися, що до обовязків набувача не належать: забезпечення відчужувача готівковими коштами; придбання і ремонт побутової техніки; здійснення поточного або капітального ремонту відчужуваної квартири; забезпечення телефонним звязком; сплата квартирної плати та плати за комунальні послуги; забезпечення санаторно-курортним лікуванням.

Згідно пункту 4.4. вищевказаного договору грошова оцінка щомісячного матеріального забезпечення визначається за домовленістю сторін.

Пунктом 5.1. оскаржуваного договору передбачено, що спадковий договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем його розпоряджень.

Згідно вимог ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст.1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є людиною похилого віку, проживає одна, отримує пенсію, є інвалідом першої групи та хворіє на ряд захворювань.

З 05.10.2016 року по 14.10.2016 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ ЦМЛ №1 м. Житомира з діагнозом інфаркт головного мозку, тощо.

17.10.2016 року позивач звернулася до т.в.о. головного лікаря КО «Центр ПСМД» із заявою про надання дозволу на медичне обслуговування за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Надані відповідачем копії квитанцій свідчать про придбання нею ліків для позивача після виписки останньої зі стаціонару в жовтні 2016 року відповідно до рецепту виписаного лікарем.

З часу укладення оскаржуваного договору та до листопада 2016 року відповідач та її дочка ОСОБА_8 відвідували позивача, прибирали, купували продукти та готували для неї їжу.

Проте з листопада 2016 року відповідач перестала відвідувати позивача за місцем її проживання та виконувати свої обовязки за спадковим договором, оскільки між ними склалися вкрай неприязні відносини, внаслідок чого 27.03.2017 року ОСОБА_2 уклала з Житомирським міським територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Житомирської міської ради договір про надання соціальних послуг.

Згідно з типовими положеннями про відділення соціальної допомоги та договорами, що укладаються між відділенням та одиноким непрацездатним громадянином, соціальний працівник, зокрема, не рідше двох разів на тиждень відвідує одиноких, надає соціально-побутові послуги, доставляє додому обіди, продукти харчування, медикаменти, промислові та інші необхідні товари, прибирає житлове приміщення, здає білизну до пральні, хімчистки, речі домашнього побуту в ремонт, оплачує комунальні та інші послуги, надає долікарську допомогу, викликає лікаря додому, супроводжує в лікарню та інші соціальні установи.

Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є дітьми відповідача по справі, та їх покази не свідчать про систематичне виконання відповідачем у повному обсязі своїх обовязків по спадковому договору, а також чинення позивачем перешкод відповідачу у виконанні своїх обовязків за договором.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_2 значною мірою була позбавлена того, на що вона розраховувала при укладанні спадкового договору, оскільки відповідач допустила істотне порушення умов договору та не виконує розпорядження відчужувача у повному обсязі з листопада 2016 року по цей час, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для розірвання спірного договору та задоволення первісного позову.

Крім того, вимоги за зустрічним позовом не підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки відповідачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів вчинення позивачем протиправних дій відносно відповідача та чи нення перешкод у виконанні спадкового договору відповідачем належним чином, а зобовязання особи не чинити перешкоди на майбутнє не передбачено законом.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати спадковий договір від 30 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 і зареєстрований в реєстрі за №9458.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобовязання не чинити перешкод у виконанні спадкового договору, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 25.04.2019 року.

Суддя: С.М. Полонець