ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/1146/18
Провадження № 22-ц/4820/836/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представника апелянта Коруняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року (суддя Боголюбова Л.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відділ Держгеокадастру у Красилівському районі, державний реєстратор Красилівської районної державної адміністрації, про скасування наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 5 вересня 2016 року ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області наказом №22-22927-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано йому земельну ділянку у власність.

12 вересня 2016 року він, як учасник бойових дій з зоні АТО, набув право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Чепелівської сільської ради поза межами населених пунктів. Цільове призначення отриманої ним у власність земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

У квітні 2017 року йому стало відомо, що отримана ним у власність земельна ділянка вже є власністю інших осіб - працівників соціальної сфери села, при цьому складається з кількох земельних ділянок з присвоєними кадастровими номерами: НОМЕР_2 , НОМЕР_6 , які не зареєстровано в Державному земельному кадастрі, а зазначені в Державних актах на право власності на землю: серії НОМЕР_3 , виданому 22.03.2006 року Красилівською РДА на ім`я ОСОБА_2 , і серії НОМЕР_4 , виданому 22.03.2006 року Красилівською РДА на ім`я ОСОБА_3

Отже, позивачу надано на праві власності земельну ділянку, яка вже перебуває у власності інших осіб,у зв`язку з чим він не може використовувати надану йому земельну ділянку, порушено його право на отримання земельної ділянки у власність як учасника бойових дій.

У зв`язку з цим позивач просив суд: скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-22927-СГ від 5 вересня 2016 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер 67847481 від 12 вересня 2016 року, номер запису про право власності 16336179;

скасувати реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 в Державному земельному кадастрі; зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області виділити йому, ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій в зоні АТО, у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га з вільних земель.

3 жовтня 2018 року ухвалою суду першої інстанції до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено державного реєстратора Красилівської РДА.

У грудні 2018 року позивач подав суду заяву про відмову позовних вимог в частині зобов`язання ГУ Держгеокадастру виділити йому як учаснику бойових дій в зоні АТО у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року заявлені вимоги ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи: відділ Держгеокадастру у Красилівському районі, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ., державний реєстратор Красилівської РДА про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-22927-СГ від 5 вересня 2016 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 реєстраційний номер 67847481 від 12 вересня 2016 року, номер запису про право власності 16336179 за ОСОБА_1

Скасовано реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 в Державному земельному кадастрі, належної ОСОБА_1

Позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області виділити для ОСОБА_1 , як учасника бойових дій в зоні АТО, у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га з вільних земель залишено без розгляду.

Не погоджуючись з цим рішенням, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог та винести нове рішення у цій частині про відмову в задоволенні позову.

Апелянт не погоджується з рішенням у зв`язку з неповним та однобічним з`ясуванням обставин справи, невірної оцінки доказів, невірного застосування норм чинного законодавства.

Посилається на те, що Головне управління та його структурні підрозділи не здійснювали діяльності, спрямованої на порушення законних прав та свобод позивача. Розглянувши заяву позивача ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області було підготовлено наказ від 5 вересня 2016 року №22-22927-СГ, таким чином, управлінням було передано у власність позивачу саме ту земельну ділянку, яку він бажав отримати у власність згідно доданого до заяви графічного матеріалу. Посилаючись на законодавство апелянт зазначає, що зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

В апеляційній скарзі управління зазначає, що Державний кадастровий реєстратор діяв згідно закону, оскільки на виконання п. 70 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051, ним було перевірено повноту пакету документів для внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

П. 6 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» містить вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. Така відмова з інших причин заборонена. Таким чином, лише державний кадастровий реєстратор може прийняти рішення про реєстрацію чи відмову у реєстрації земельної ділянки.

ГУ Держгеокадастру зазначає, що треті особи не звертались до Державного кадастрового реєстратора відділу у Красилівському районі Головного управління із заявою про внесення відомостей про земельні ділянки, які перебувають у їх власності. Відомості про вказані земельні ділянки до Державного земельного кадастру не внесені. Відтак, Державним кадастровим реєстратором було правомірно внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 . Також не було законних підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації вказаної земельної ділянки. Разом з тим, позивач не надає належних та допустимих доказів, які підтверджують факт накладки спірних земельних ділянок.

Апелянт наголошує, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не несе зобов`язання за зазначеними у позові вимогами, оскільки повноваженнями у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно наділені органи місцевого самоврядування та органи виконавчої влади на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 5 вересня 2016 року за №22-22927-СГ надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Чепелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області ОСОБА_1 площею 2,0000 га (а. с. 6).

В липні 2016 року ОСОБА_1 отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з якого слідує, що спірній земельній ділянці площею 2,0000 га присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 (а. с. 7-8).

При реєстрації наданої йому земельної ділянки виявилось, що вказана земельна ділянка поділена на декілька земельних ділянок з присвоєними кадастровими номерами, які не зареєстровані в Державному земельному кадастрі, а зазначені в Державних актах на право власності на землю, виданим іншим особам (а. с. 9-15).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що земельна ділянка, яка надана позивачу, вже перебуває у власності інших, осіб, складається з кількох земельних ділянок, які мають кадастрові номери, тому вона не може мати наданий їй кадастровий номер НОМЕР_1 , який є недійсним, відповідно, підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на земельну ділянку з даним кадастровим номером, реєстраційний номер 67847481 від 12 вересня 2016 року, номер запису про право власності 16336179, реєстрація земельної ділянки з вказаним кадастровим номером в Державному кадастрі за позивачем.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється:

-у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

-шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

-за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Такі ж вимоги встановлені ст.50 Закону України «Про землеустрій», згідно з правилами якої проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

За змістом ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.

Захист прав на земельні ділянки шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування визначено ч.3 ст.152 ЗК України.

Згідно ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України).

Отже, захист цивільних прав може мати місце лише стосовно реально існуючого майна (яке можливо ідентифікувати) чи майнових прав.

У відповідності до положень ст.16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр":

Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України.

Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці.

Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Отже, кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Зважаючи на важливість застосування кадастрового номеру для однозначної ідентифікації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, а також у зв`язку із неприпустимістю прийняття органами влади рішень щодо земельних ділянок без їх належної персоніфікації як об`єктів цивільних правовідносин, ч.5 ст.16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" встановлює правило обов`язковості зазначення у рішеннях органів державної влади кадастрових номерів відповідних ділянок.

Рішення органів влади, що прийняті із порушенням цієї норми, слід розглядати як нікчемні та такі, що не матимуть правових наслідків.

Порядок присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2011 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення державного земельного кадастру».

Відповідно до п.п.135-136 Порядку, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги.

У разі коли відомості вносяться до Державного земельного кадастру про земельну ділянку (в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж), на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, такі відомості вносяться до відповідної Поземельної книги після її відкриття відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

У разі внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку (в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою), на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга була відкрита та закрита, або відомостей про земельну ділянку, що набули статусу архівних відповідно до пункту 138 цього Порядку, такі відомості вносяться до Поземельної книги відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку на підставі відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку із статусом архівних. п.136.

Відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

1) скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; 2) здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку.

Отже, кадастровий номер земельної ділянки виконує функцію її ідентифікатора унікальної ознаки, яка служить для виокремлення ділянки та її атрибутів у реєстрах, базах даних, інформаційних системах тощо.

Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку кадастровий номер не змінюється.

У разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер. При цьому попередній кадастровий номер отримує статус архівного і в подальшому не використовується.

Виходячи із даних положень і положень ч.7 ст.16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", скасовані кадастрові номери земельних ділянок не повинні використовуватися повторно і мають отримати статус архівних. Це необхідно для уникнення плутанини під час ведення державної реєстрації земельних ділянок та однозначної ідентифікації, в тому числі, земельних ділянок, реєстрація яких була скасована і які зникли як об`єкти цивільних правовідносин.

Тому Хмельницький апеляційний суду вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення прав позивача є обґрунтованим. Позивач позбавлений можливості у інший спосіб відновити свої права.

Посилання апелянта, що зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера, є необґрунтованим. Наявність у позивача документів про право власності на зазначену земельну ділянку, реєстрації її за ним при наявності права власності у інших осіб позбавляє його можливості користуватись цією земельною ділянкою чи отримати іншу земельну ділянку.

Твердження апелянта, що Державний кадастровий реєстратор діяв згідно закону, оскільки на виконання п. 70 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051, ним було перевірено повноту пакету документів для внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, не може бути підставою для скасування рішення суду. Дії реєстратора порушують права позивача.

Доводи апеляційної скарги, що лише державний кадастровий реєстратор може визначити чи дійсно одна земельна ділянка накладається на іншу, прийняти рішення про реєстрацію чи відмову у реєстрації земельної ділянки, не спростовують висновку суду.

Посилання управління на те, що позивач не надає належних та допустимих доказів, які підтверджують факт накладки спірних земельних ділянок, є необґрунтованим. Сторони у судовому засіданні погодились, що зазначені земельні ділянки накладаються.

Доводи апеляції, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не несе зобов`язання за зазначеними у позові вимогами, оскільки повноваженнями у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно наділені органи місцевого самоврядування та органи виконавчої влади на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, є загальними та спростовуються матеріалами справи.

Приймаючи рішення про надання позивачу дозволу на виготовлення технічної документації, про передання йому земельної ділянки у власність та її реєстрацію органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначених вимог відповідачі не дотримались.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 8 травня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк