Справа № 151/172/19
Провадження № 2/151/178/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Моцного В.С.

при секретарі: Бондаренко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №151/172/19 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" (далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, в зв'язку з чим підписала заяву №б/н від 31.01.2011 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 8800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правила користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами банку" складає між нею та банком договір. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту за рішенням та ініціативою банку.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.6 договору.

Позивач зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, проте відповідачка, в супереч умовам договору своє зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 06.02.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 14092 грн. 49 коп. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з ОСОБА_2 вищевказану заборгованість і судові витрати.

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, у запропонований судом строк відзив на позов не надала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було, а тому у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними у справі доказами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково по слідуючим підставам.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Норми ст.ст. 509, 623, 625 ЦК України зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України).

Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у ПриватБанку б/н від 31.01.2011 року між ОСОБА_2 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено договір згідно якого відповідачка отримала отримала кредит в розмірі 8800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.7 договору - власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Пунктом 2.1.1.7.6 договору зазначається що, при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.

Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідачка взяті на себе зобов'язання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 06.02.2019 року виникла заборгованість перед банком по кредитному договору в сумі 14092 грн. 49 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що право позивача порушено невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованость за кредитним договором №б/н від 31.01.2011 року в розмірі 12 945 (дванадцять тисяч дев'ятсот сорок п'ять) гривень 23 коп., з них: 1418 грн. 44 коп. - заборгованість за кредитом; 9226 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 2300 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією.

В частині задоволення позовних вимог про стягнення штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 647 грн. 26 коп. - штраф (процентна складова), слід відмовити з наступних підстав.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11.10.2017 у справі № 347/1910/15- ц.

При зверненні з позовом до суду, позивачем сплочено судовий збір згідно платіжного доручення №PROM2B9HCG від 12.02.2019 року в сумі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) гривня, який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 536, 549, 610, 611, 623, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, картка платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , МФО №305299, рахунок №3111) заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.01.2011 року в розмірі: 12 945 (дванадцять тисяч дев'ятсот сорок п'ять) гривень 23 коп., з них: 1418 грн. 44 коп. - заборгованість за кредитом; 9226 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 2300 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, картка платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , МФО №305299, рахунок №3111) судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) гривня.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя