Справа № 703/4624/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Харченко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким що втратив право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить будинок №37 по вул. Незалежності в с. Будки Смілянського району Черкаської області. В даному будинку зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, який у ньому не проживає з червня 2009 року. Враховуючи те, що відповідач не проживає в будинку звернулася до суду з позовом та просить визнати його таким, що втратив право користування будинком №37 по вул. Незалежності в с. Будки Смілянського району Черкаської області.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву в якій справу просить розглянути без її участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву в якій справу просить розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником будинку №37 по вул. Незалежності в с. Будки Смілянського району Черкаської області (а.с. 4) .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради №4002 від 6 грудня 2018 року в будинку по вул. Незалежності, 37 в с. Будки Смілянського району Черкаської області зареєстрований але не проживає з 10 червня 2009 року ОСОБА_2 (а.с. 10).

З актів обстеження матеріально-побутових умов по вул. Незалежності в с. Будки Смілянського району Черкаської області від 10 листопада 2017 року, 1 червня 2018 року та 6 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 однак за вищевказаною адресою не проживає з червня 2009 року (а.с. 6,7,8).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Із змісту ч.1 ст. 317 ЦК України вбачається власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України визначено власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Правових позицій висловлених судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ (справи повязані із застосуванням норм про захист права власності) згідно із ст.15, п.4 ч.2 ст.16, ст.ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, за цією адресою не проживає та створює перешкоди в користуванні будинком його власнику та можливістю вільно розпорядитися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 76, 81, 89, 223, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК Української РСР, ст.41 Конституції України, Правовими позиціями висловленими судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ (справи повязані із застосуванням норм про захист права власності), правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 5 листопада 2014 року, -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування будинком №37 по вул. Незалежності в с. Будки Смілянського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Позивач: ОСОБА_1, жителька с. Будки Смілянського району Черкаської області вул. Незалежності,37.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Головуючий О.П.Опалинська