ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1266/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М., (судя-доповідач), Костенка А.В., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Левада - 2012» про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію права, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Чевилюк З.А. від 25 квітня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувало, що між ним та Хмельницькою РДА 01.08.2008 року укладено договір оренди земельних ділянок №344, за яким товариство прийняло в строкове платне користування із земель державної власності строком на 10 років земельні ділянки загальною площею 70 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Миколаївської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Договір зареєстровано в Хмельницькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №02 від 06.08.2008 року. З часу укладення договору по час звернення до суду позивач користувався земельною ділянкою та використовував її для товарного сільськогосподарського виробництва.

19.04.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області видано наказ №22-9169-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства шляхом приватизації за рахунок безоплатного права. Ця ділянка знаходиться в межах ділянки, орендованої позивачем за договором оренди №344 від 01.08.2008 року.

12.05.2016 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на цю земельну ділянку у державному реєстрі речових прав.

24.10.2016 року ОСОБА_1 та Фермерське господарство «Левада-2012», уклали договір оренди землі, за яким земельна ділянка площею 2,0 га кадастровий номер НОМЕР_1 передана в оренду Фермерському господарству «Левада-2012» строком на 49 років.

02.11.2016 року право оренди ФГ «Левада-2012» зареєстровано в реєстрі речових прав, номер запису 17318476.

09.04.2017 року позивачеві стало відомо про порушення його права, оскільки ГУ Держгеокадастр у Хмельницькій області розпорядився земельною ділянкою на свій розсуд, без відома орендаря.

Позивач звернувся з позовом про захист порушеного права, оскільки належно виконуючи договірні зобов`язання за договором оренди №344, вважав договір автоматично поновленим та продовжував користуватися земельною ділянкою. Однак ГУ Держгеокадастру в порушення ст. 116 Земельного кодексу, ст. 9 Закону України «Про оренду землі», відчужив земельну ділянку, не припинивши право користування позивача. Укладений правочин щодо оренди землі з ФГ «Левада-2012» є нікчемним з підстав порушення публічного порядку (ст.ст. 203, 228 ЦК України).

Уточнивши позовні вимоги, ТОВ «Агропартнер-1» просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-9169-СГ від 19.04.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17318476 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-9169-СГ від 19.04.2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Левада-2012» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17318476 від 02.11.2016 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 .

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду в частині визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-9169-СГ від 19.04.2016 року незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати, постановити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, у решті рішення залишити без змін. На думку апелянта, суд не врахував, що держава як власник спірної земельної ділянки в особі уповноваженого органу розпорядилася нею шляхом передачі йому у власність, тобто відбулася заміна власника спірної земельної ділянки. Вважає, що Головним Управлінням Держгеокадастру дотримано вимоги ст. 116, 118, 186-1 Земельного кодексу України. При цьому при передачі спірної земельної ділянки безоплатно у власність фізичній особі згода орендаря за строковим договором оренди землі не передбачена. Судом не враховано, що на момент звернення до суду у позивача нема жодного права на спірну земельну ділянку у зв`язку з припиненням договору оренди.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Агропартнер-1» вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, оскільки оспорюваний наказ ГУ Держгеокадастр прийнято всупереч ч.4 ст. 8 Закону України «Про оренду землі», просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області підтримує її та просить задовольнити. ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області правомірно та у спосіб, встановлений законом, розпорядилося земельною ділянкою при передачі її у власність ОСОБА_1 ТОВ «Агропартнер-1» з 06.08.2018 року не є орендарем земельних ділянок, які були об`єктом оренди згідно договору оренди земельних ділянок, і не може заявляти вимоги щодо вказаних земельних ділянок.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим рішення в оскаржуваній частині слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що 01.08.2008 року між ТОВ «Агропартнер-1» та Хмельницькою районною державною адміністрацією укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 70 га строком на 10 років. Договір зареєстровано в Хмельницькому районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №02 від 06.08.2008 року.

19.04.2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області видано наказ №22-9169-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», згідно якого ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства шляхом приватизації за рахунок безоплатного права, яка знаходиться в межах ділянки орендованої позивачем у відповідності до договору оренди №344.

12.05.2016 року ОСОБА_1 провів реєстрацію речового права у державному реєстрі на підставі правовстановлюючого документу.

24.10.2016 року ОСОБА_1 та Фермерське господарство «Левада-2012» уклали договір оренди землі, за яким земельна ділянка площею 2,0 га кадастровий номер НОМЕР_1 передана в оренду останньому строком на 49 років.

02.11.2016 року договір оренди зареєстровано в реєстрі речових прав, номер запису 17318476.

Згідно з висновком земельно-технічної експертизи №16/18-26 від 25.06.2018 року земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 площею 2,0 га накладена на земельну ділянку площею 70,0 га за договором оренди №344 від 01.08.2008 року, що передана Хмельницькою РДА ДП «Агропартнер».

У червні 2018 року позивач ТОВ «Агропартнер-1» звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області як розпорядника земельних ділянок, що знаходяться за межами населених пунктів, про намір скористатись своїм правом на поновлення договору оренди земельних ділянок від 01.08.2008 № 344, додавши проект додаткової угоди.

Листом від 16.07.2018 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заперечило щодо поновлення договору оренди земельних ділянок на новий строк, оскільки товариство пропустило двомісячний строк звернення щодо поновлення договору та не надало належні документи.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов в частині визнання незаконним та скасування наказу №22-9169-СГ від 19.04.2016 року суд виходив з того, що в порушення норм Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області розпорядилось земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, частина якої перебувала в користуванні ТОВ «Агропартнер-1».

Проте з таким висновком суду не можна погодитися, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року в справі № 6-32цс13, Верховним Судом у постановах від 17 травня 2018 року в справі № 2-64/11, від 04 липня 2018 року у справі № 590/479/16-ц.

Суд першої інстанції не врахував, що на день подання позову будь-яке речове право позивача на спірну земельну ділянку відсутнє, оскільки договір оренди припинився 01.08.2018 року. Визнання незаконним та скасування рішення ГУ ДГК у Хмельницькій області, не призведе до поновлення права позивача на оренду земельної ділянки. А тому відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання незаконним наказу ГУ Держгеокадастру.

Відтак рішення в частині задоволення позову та розподілу судових витрат слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, відмовивши у позові в частині вимог про визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-9169-СГ від 19.04.2016 року. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, слід стягнути з позивача на користь апелянта понесені ним витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2643 грн.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року в частині задоволення позову та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Левада - 2012» в частині вимог про визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-9169-СГ від 19.04.2016 року, - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» (місцезнаходження: вул. Центральна, 4А, м. Красилів, Хмельницька обл., 31000; ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 ) 2643 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 26 липня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова