Справа № 727/2662/19
Провадження № 2/727/762/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

у складі: головуючого судді Мамчина П.І.

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення Ѕ суми сплаченої за навчання дитини,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що ОСОБА_3 - її колишній чоловік, з яким вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 1999 року до 15 листопада 2002 року. Шлюб було розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області. Після розірвання шлюбу вона змінила своє прізвище з ОСОБА_3 на Гаврилюк.

03 березня 2008 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище з Гаврилюк на ОСОБА_4.

Вказала, що у них з відповідачем є спільна дитина - син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син є студентом 1 курсу економічного факультету Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича, денної форми навчання, бакалавр денної форми навчання 073 Менеджмент/менеджмент організацій і адміністрування. Відповідно до укладеного договору між закладом освіти та нею, плата за надання освітніх послуг та порядок розрахунків за весь строк навчання складає 70000 грн., розмір оплати за один рік складає 17500 грн., строк навчання 4 роки, тобто до липня 2022 року.

За 1 рік навчання нею вже сплачена вся сума коштів, що складає 17500 грн., 22.08.2018 року нею сплачено 8750 грн. В січні 2019 року вона сплатила 8750 грн.

Вважає, що з відповідача слід стягнути Ѕ частину сплачених коштів в сумі 8750 грн., оскільки як батько неповнолітньої дитини він повинен нести додаткові витрати на дитину, що складають суму оплати коштів на навчання сина ОСОБА_5 за 2018-2019 навчальний рік.

Оскільки, син ОСОБА_5, після досягнення повноліття, продовжує навчання у вищому навчальному закладі і не може забезпечити себе матеріально, у відповідності до вимог ст. 199 Сімейного Кодексу України відповідач зобов»язаний утримувати повнолітнього сина весь період навчання , але не більше, як до досягнення 23- річного віку. При припиненні навчання право на утримання припиняється.

Вказала, що відповідач займається в селі підприємницькою діяльністю, вирощуванням свиней та їх реалізацією.

Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у твердій сумі у розмірі 2000 грн. кожного місяця до 01.07.2022 року, до закінчення навчання сином ОСОБА_5. Стягнути з відповідача на свою користь 8750 грн. Ѕ частину коштів сплачених за навчання сина на 1 курсі Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича.

Ухвалою судді Шевченківського райсуду м. Чернівці від 18 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач на адресу суду відзив на позовну заяву не надіслав.

Суд, вивчивши матеріали справи, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 1999 року по 15 листопада 2002 року. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був розірваний 15 листопада 2002 року та після розірвання шлюбу позивачці було присвоєно прізвище Гаврилюк.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб позивачка 03 березня 2008 року уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвищ на ОСОБА_4.

З довідки про склад сім*ї від 26 лютого 2019 року слідує, що ОСОБА_2 та її діти: ОСОБА_5, ОСОБА_7-М. В. та ОСОБА_8 зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Син ОСОБА_5 є студентом першого курсу економічного факультету Чернівецького національного університету, спеціальність: менеджмент, денної форми навчання, що підтверджується довідкою Чернівецького національного університету імені ОСОБА_9 №10233 від 01 березня 2019 року.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов*язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, оскільки він потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання, а відповідач може таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до вимог ст. 182, 200 СК України враховує майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, матеріальне становище позивачки, яка на даний час не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми, а тому вважає, що розмір аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_5 слід визначити у розмірі 2000 грн., щомісячно до закінчення (припинення) сином навчання, або досягнення ним 23-х річного віку.

Суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 191 ч.1 СК України аліменти слід стягувати від дня пред»явлення позову, тобто від 07 березня 2019 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, слід зазначити наступне.

За ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до змісту п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у якій судом касаційної інстанції розяснено схожі правовідносини, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 є студентом першого курсу економічного факультету Чернівецького національного університету, спеціальність: менеджмент, денної форми навчання, що підтверджується довідкою Чернівецького національного університету імені ОСОБА_9 №10233 від 01 березня 2019 року.

Вказані обставини підтверджуються копією довідки Чернівецького національного університету імені ОСОБА_9 №10233 від 01 березня 2019 року, копією квитанції №234 від 22 серпня 2018 року про оплату за навчання в сумі 8750,00 грн., копією виписки з архіву про проведення операції №149 плата з навчання в сумі 8750 грн.

Загальна сума додаткових витрат, відповідно до наданих позивачкою квитанцій становить 17500 грн.

Тому, враховуючи те, що батьки несуть витрати на дитину порівну, позивачкою надано суду документи на підтвердження понесених витрат на оплату навчання в Чернівецькому національному університеті імені ОСОБА_9, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_3 половини сплачених сум, як додаткових витрат - 8750 грн. (17500 грн. : 2 = 8750 грн.), задовольнивши позов в цій частині.

У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 185, 191, 198, 199, 200 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 274, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнення Ѕ суми сплаченої за навчання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн. щомісяця до закінчення (припинення) ним навчання, або досягнення ним 23-х річного віку, починаючи з 07 березня 2019 року .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) додаткові витрати на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 8750 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СУДДЯ : П.І.Мамчин