КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року

м. Київ

справа №753/480/19

провадження №22-ц/824/7234/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф., Шкоріної О.І.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинський Тарас Євгенович

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року у складі судді Коренюк А.М.

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинського Тараса Євгеновича, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинського Т.Є., виражені у нарахуванні суми боргу у розмірі 91 338,89 грн. та відмові у знятті арештів, протиправними; зобов`язати державного виконавця Сніжинського Т.Є. зробити перерахунок суми боргу згідно частини першої статті 195 СК України та у разі відсутності боргу зняти арешт на все майно боржника, обмеження у праві виїзду за кордон, у праві полювання, керування транспортними засобами та у користуванні зброєю, накладені постановами у виконавчому провадженні №48269702 від 07 лютого 2017 року та 19 березня 2018 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року скаргу повернуто позивачеві.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року внесено виправлення в ухвалу від 21 січня 2019 року, а саме, виправлено описки щодо правильності написання прізвища ім`я та по батькові скаржника з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 » та державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києвіз «Малівська Наталія Іванівна» на « Сніжинський Тарас Євегенович» у відповідних відмінках.

Не погоджуючись з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року, 05 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, вказує про те, що у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби на виконанні перебуває два виконавчих провадження про стягнення аліментів на двох різних дітей у різних виконавців.

В обох виконавчих провадженнях боржнику нараховані значні, проте різні суми боргу, у зв`язку з чим представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано дві окремі скарги на дії державних виконавців, а саме, щодо дій державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинського Т.Є. у виконавчому провадженні №48269702 та державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Н.І. у виконавчому провадженні №48243332.

Зазначає, що 09 лютого 2019 року представником скаржника у поштовому відділенні отримано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року по справі № 753/480/19, якою було повернуто скаргу на дії державного виконавця Малівської Н.І. у зв`язку із поданням представником ОСОБА_1 . аналогічної скарги.

11 лютого 2019 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2019 року по справі № 753/425/19, якою подану ним скаргу на дії державного виконавця Малівської Н.І. залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Таким чином, з огляду на те, що скарги на дії державних виконавців за своїм змістом та вимогами є різними, уважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув скаргу на дії державного виконавця Сніжинського Т.Є.

Жуков В.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинський Т.Є. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сніжинського Т.Є., суд першої інстанції керувався пунктом 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України та виходив з того, що ОСОБА_2 подано до цього самого суду скаргу з тим самим предметом оскарження та з однакових підстав (справа № 753/425/19), вказана скарга перебуває у цього ж судді, що вказує на зловживання ОСОБА_2 своїми процесуальними правами.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним нормам, що відповідно до статті 379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що у грудні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Сніжинського Т.Є., в обґрунтування вимог якої зазначав, що в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києвіу виконавця Сніжинського Т.Є. на виконанні перебуває виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 17 липня 2015 року по справі № 753/4056/15 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно пункту 6 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_5 звернувся з двома різними за змістом та вимогами скаргами на дії державних виконавців Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві Сніжинського Т.Є. та Малівської Н.І.

Тобто кожна зі скарг подана окремо, на дії різних державних виконавців, із самостійними вимогами та змістом, проте місцевий суд не перевірив тотожність суб`єктного складу, предмету та вимог зазначених скарг у цивільних справах.

Окрім того, відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції допущено описки у написанні прізвища, ім`я та по батькові скаржника та державного виконавця, дії якого оскаржуються, зокрема, зазначено, що у скарзі, поданій у даній справі та у справі №753/425/19 оскаржуються дії державного виконавця Малівської Н.І., що фактично і ототожнило дві окремі скарги на дії різних державних виконавців, які вчиняють виконавчі дії в різних виконавчих провадженнях з виконання різних судових рішень.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши їм належну правову оцінку, колегія суддів уважає висновок місцевого суду про повернення скарги у даній справі передчасним та помилковим, оскільки скарга подана на дії іншого державного виконавця, містить самостійний зміст, предмет та вимоги.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення скарги, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено 25 червня 2019 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

О.І. Шкоріна