АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/640/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 351000000 Опалинська О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5, представник ОСОБА_6;

відповідачі - ОСОБА_7, ОСОБА_8;

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_5, представник ОСОБА_6;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року, ухваленого у складі судді Опалинської О.П., у справі за позовом ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про повернення незаконно отриманої пенсії, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6, які діють в інтересах ОСОБА_9 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повернення незаконно отриманої пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що ОСОБА_9, яка доводиться ОСОБА_5 матір'ю, неодноразово проходила лікування в КЗ «ЧОПЛ» та перебуває на обліку в цьому ж лікувальному закладі. 1 жовтня 2015 року після прибуття ОСОБА_9 від ОСОБА_7 - її подруги, у матері стався черговий психічний розлад та виникла потреба у наданні їй невідкладної психіатричної допомоги в зв'язку з цим її було доставлено до психіатричного закладу.

09 жовтня 2015 року за клопотанням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 була виписана із вищевказаного закладу. Однак, будучи декілька годин вдома ОСОБА_9 втекла до своєї подруги ОСОБА_7 та більше додому не поверталася.

02 листопада 2015 року інспектор поліції повернув ОСОБА_9 додому, однак остання знову втекла до ОСОБА_7

29 січня 2016 року рішенням суду ОСОБА_9 було направлено на примусову госпіталізацію до КЗ «ЧОПЛ» однак ОСОБА_7 перешкодила у направленні матері на лікування та забрала її проживати до ОСОБА_8 після чого ОСОБА_9 більше додому не поверталася.

08 липня 2016 року ОСОБА_9 було визнано недієздатною, а 12 жовтня 2016 року над

нею встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_5

За час перебування ОСОБА_9 у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 останні незаконно, шляхом шахрайства відкрили на ім'я ОСОБА_9 рахунок у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» та незаконно отримують її пенсію, змушують ОСОБА_9 працювати та викрадати і виносити з дому продукти харчування.

ОСОБА_5 вважає, що відповідачі, з корисливих мотивів, без законної підстави тримали у себе ОСОБА_9, користувалися її банківською карткою та протиправно перешкоджали наданню їй психіатричної допомоги.

Просили суд зобов'язати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернути ОСОБА_9 в свою оселю для проживання за місцем її реєстрації. Передати незаконно утримане майно, а саме паспорт виданий на ім?я ОСОБА_9, договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_9, картку банку. Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незаконно отриману ними пенсію ОСОБА_9 із розрахунку вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року та 12 місяців 2016 року на користь ОСОБА_9

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_5 в частині позовної вимоги про повернення ОСОБА_9 для проживання по місцю реєстрації залишено без розгляду.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, просили суд рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року скасувати, а справу направити для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що на розгляді у судді Смілянського міськрайонного суду Опалинської О.П. перебувала справа за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про повернення незаконно отриманого пенсійного забезпечення недієздатній, тобто: позов до цих відповідачів, з тим самим предметом та з тих самих підстав. 01 березня 2018 року, за наслідками розгляду вказаної справи, у задоволенні позову було відмовлено. Скаржник вважає, що суддя ОпалинськаО.П. прямо заінтересована у результаті розгляду даної справи на користь відповідачів.

Вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, відповідно частини 8 цього порядку, поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.

Недієздатна ОСОБА_9 хоча і знаходиться на обліку в Смілянському об'єднаному управлінні ПФУ, але пенсію за віком, згідно договору, повинна була отримати у відділенні ПАТ«Ощадбанк», м. Сміла, вул. Соборна, 94.

За клопотанням адвоката Райнова Г.С. 07 лютого 2018 року суддя Опалинська О. Т. ухвалила приєднати до матеріалів справи квитанції про отримання коштів від «Ощадбанку» за період 16 жовтня 2015 року, 17 листопада 2015 року, 22 грудня 2015 року, вказані квитанції, значаться як: заява на видачу готівки. За вказаними, заявами на видачу готівки, банк отримувача АТ «Ощадбанк» видав кошти: 16 жовтня 2015 року в сумі 2653 грн., за паспортом НОМЕР_2 виданим Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 04 грудня1997 року; 17 листопада 2015 року суму 1324 грн. , за тимчасовим посвідченням серія: НОМЕР_1 виданим Смілянським РВДМС 22 жовтня 2015 року; 22 грудня 2015 року суму 1325 грн. За вказаними документами, вище вказані суми, ОСОБА_9 не отримувала і не могла отримати, оскільки паспорт на ім'я ОСОБА_9 постійно знаходився у позивача.

Тимчасове посвідчення на ім'я ОСОБА_9 серія: НОМЕР_1, Смілянський РВ ДМС 22 жовтня 2015

року матері не видавав. Доказів про те, що ОСОБА_9 отримала тимчасове посвідчення серія: НОМЕР_1, відповідачами не надано.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 8 липня 2016 року ОСОБА_9 визнано недієздатною.

Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року над недієздатною ОСОБА_9 призначено опікуна - ОСОБА_5

Згідно довідки Смілянського об'єднаного управління ПФУ Черкаської області від 13 грудня 2016 року №4245/02 ОСОБА_9 знаходиться на обліку в Смілянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду та отримує пенсію за віком за період з 01 січня по грудень 2016 року в розмірі 16458,52 грн. (а.с. 51).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5, суд виходив з того, що позивачем та її представником не доведено факт протиправного заволодіння відповідачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 коштами, належними ОСОБА_9

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що в частині повернення грошових коштів з вересня 2015 року по липень 2016 року, відповідно до розрахунку, який вказаний позивачами в позовній заяві, позовна заява не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_9 не була в даний проміжок часу визнана судом недієздатною та мала право на власний розсуд користуватися своїми правами, зокрема і правом на отримання пенсійного забезпечення.

Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно з ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Суд першої інстанції в своєму рішенні вірно зазначив, що з моменту визнання ОСОБА_9 недієздатною саме її опікун ОСОБА_5 наділена правом отримувати пенсію підопічної.

ОСОБА_5, звертаючись до суду із позовом про повернення незаконно отриманої пенсії, діє як опікун.

Відповідно до ст. 67 ЦК України, опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави, вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Суми, які належать підопічним у вигляді пенсій, допомоги чи аліментів, інших поточних надходжень або прибутків від належного їм майна, переходять у розпорядження опікуна і витрачаються на утримання підопічних.

ОСОБА_5 наділена правом отримувати пенсії підопічної, недієздатної ОСОБА_9 з моменту набрання рішенням суду про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки, законної сили, в даному випадку з 18 жовтня 2016 року. Тобто, з вересня 2015 року до моменту вступу рішення про визнання недієздатною - 19 липня 2016 року ОСОБА_9 могла самостійно, на власний розсуд розпоряджатися своїм пенсійним забезпеченням.

Що стосується вимог за період, коли ОСОБА_9 уже було визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, а саме з липня 2016 по січень 2017 року то колегія суддів повністю погоджується з висновком районного суду, що позивачем не доведено факту протиправного заволодіння відповідачами грошовими коштами, які належали ОСОБА_9

Наявні в матеріалах справи виписки з рахунку ОСОБА_9 та фотокартки від банкомату, не свідчать, що саме відповідачами були незаконно отримані кошти на пенсійне забезпечення.

Посилання скаржника в своїй апеляційній скарзі, про те, що районним судом не була проведена судова психіатрична експертиза, яка б дала змогу визначити психічний стан ОСОБА_9 та прийняти законне рішення, є безпідставним, оскільки ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року в задоволенні клопотання про призначення експертизи було відмовлено. Дана ухвала чинна та сторонами не оскаржувалась.

Колегія суддів також не може прийняти до уваги твердження викладені в апеляційній скарзі про те, що суддя Опалинська О.П. не могла розглядати вказану справу, оскільки приймала рішення по іншій справі за позовом до цих же відповідачів, з тим самим предметом та з тих самих підстав, оскільки підстави неможливості участі судді у розгляді справи передбачені статтями 36, 37 ЦПК України, а виходячи із тексту рішення від 01 березня 2018 року наданого до апеляційної скарги тривалість періоду, що є предметом позову, за який позивач просить стягнути безпідставно отримані відповідачами кошти є іншим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке б призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, а доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 - залишити без задоволення

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повернення незаконно отриманої пенсії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та за умов визначених законом.

Судді Н.І. Гончар

В.В. Пономаренко

Т.Л. Фетісова

Повний текст постанови складений 03 травня 2019 року.