Справа 524/69/18
Провадження № 2/524/102/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі: Головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Воблікової І.О., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну порядку і способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_4 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила суд:

- змінити розмір аліментів які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 з 650 грн до 1/3 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до повноліття дитини;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на лікування ОСОБА_5 в сумі 141764,34 грн.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.11.2013 по справі №127/24795/13-ц відповідач зобовязаний сплачувати на її користь аліменти на утримання спільної доньки, ОСОБА_5, в сумі 650 грн, щомісячно. Їх донька має захворювання та перебуває на диспансерному обліку. В період з 09.2017 по 11.2017 їй було проведено 2 операції. Також, їх донька додатково вивчає іноземні мови та займається плаванням. Батько дитини - ОСОБА_2 не несе додаткових витрат на дитину На даний час, визначений судом розмір аліментів є меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із цим вважає, що для забезпечення покриття додаткових витрат на дитину, необхідно визначити розмір аліментів, як 1/3 частину заробітку відповідача.

Крім того, з 07.11.2017 до 11.11.2017 ОСОБА_5 перебувала на лікуванні в урологічному Медичному центрі Фрідріхсгафен в Німеччині. На вказане лікування нею було витрачено 7856,03 Євро, що станом на 28.03.2018 становить 255713,77 грн та вартість авіаквитків(переліт до клініки) становила 20997 грн та 209,46 Євро, що станом на 28.03.2018 становить 6817,92 грн. Крім того, вона витратила 630 грн на консультацію лікаря-уролога.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надіслав суду відзив на позов в якому зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в сумі 1000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказав, що після ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів він добровільно сплачує їх в більшому розмірі, а саме 1000 грн щомісячно, що свідчить про те, що він добровільно приймає участь у додаткових витратах на лікування та розвиток дитини. Також він має на утриманні неповнолітнього сина, ОСОБА_6, малолітнього сина, ОСОБА_7, а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та частково надає кошти своїм батькам. Крім того, щоквартально він сплачує кошти на погашення кредитних зобовязань в сумі 1000 грн. Також він має захворювання вірусний гепатит «В», орієнтовна вартість лікування складає 9380 грн. Наведені обставини свідчать про те, що підставами для звернення позивача із позовом слугували зміни в законодавстві, а не покращення матеріального становища відповідача. З приводу вимог позивача про стягнення додаткових витрат вказав, що будь-якої інформації від позивача про хворобу його доньки та необхідність участі у додаткових витратах він не отримував. Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення додаткових витрат на лікування доньки в Німеччині. Звертав увагу на те, що проведення подібних операції можливо і в Україні, у звязку із чим лікування могло бути дешевшим.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечували. Вважали, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами понесення додаткових витрат.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

20.03.2019 постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі.

10.04.2018 постановлено ухвалу про виклик відповідача через оголошення.

20.07.2018 постановлено ухвалу про відмову у задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в режимі відеоконференції.

16.10.2018 ухвалою суду задоволено клопотання відповідача та надано доручення Господарському суду Вінницької області забезпечити проведення судового засідання 03 грудня 2018 року в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволенні клопотання відповідача та його представника про витребування доказів.

03.12.2018 надано доручення Господарському суду Вінницької області забезпечити проведення судового засідання 07 лютого 2019 року в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 07.02.2019 постановлено ухвали без виходу до нарадчої кімнати про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог, відмову у задоволенні клопотань представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 07.02.2019 визнано заявлений представником відповідача ОСОБА_3 відвід головуючого судді необґрунтованим та зупинено провадження по справі.

04.03.2019 відновлено провадження у справі.

04.03.2019 та 18.03.2019 надано доручення Господарському суду Вінницької області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ №133914, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по справі 127/24795/13-ц з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) грн, щомісяця, що підлягає індексації, починаючи з 15.10.2013 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по справі 127/18073/16-ц ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки №18 Кременчуцької дитячої лікарні від 12.10.2017 ОСОБА_5 знаходиться на «Д» обліку в ІІІ дитячій поліклініці з діагнозом рецедивуюча інфекція сечовивідних шляхів; пузирно-сечеточниковий рефлюкс зліва ІІІ- IV ст.; гіпоплазія лівої нирки; подвоєння правої нирки.

Випискою клініки Фрідріхсгафен ГмбХ(ТОВ) підтверджується те, що з 07.11.2017 по 11.11.2017 ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в клініці та 08.11.2017 їй було проведено операцію антирефлюкс пластику зліва з Lich-gregoir.

ОСОБА_8

В ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.192 Сімейного кодексу України(далі СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч.1 ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» зазначено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

ОЦІНКА СУДУ

Суд приймає до уваги те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Отже, на даний час розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки є меншим за мінімальний гарантований розмір аліментів, визначений законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що раніше визначений розмір аліментів порушує інтереси дитини, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо зміни розміру аліментів.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я ОСОБА_5, а саме те, що вона проходить лікування з приводу урологічних захворювань, стан здоровя платника аліментів, який також має захворювання - вірусний гепатит «В» та вартість лікування. Також суд враховує те, що відповідач має на утриманні інших дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. Крім іншого, суд приймає до уваги те, що свої вимоги про збільшення розміру аліментів позивач фактично обґрунтовував необхідністю понесення додаткових витрат на доньку у звязку із її станом здоровя та розвитком здібностей, що фактично є підставою у разі доведеності, для стягнення таких витрат окремо.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.11.2013 по справі №127/24795/13-ц, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, 27.06.2009 р. н., з 650 грн до ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат, суд відзначає наступне.

Положення ст.185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Саме з такого розуміння закону слід виходити при вирішенні спору, що розглядається (Постанова ВСУ №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року).

Звертаючись до суду із вимогами про стягнення додаткових витрат, позивача вказує на те, що вартість лікування доньки, зокрема вартість оперативного лікування становила 7856,03 Євро, вартість авіаквитків - 20997 грн та 209,46 Євро, консультація лікаря-уролога 630 грн.

Суд враховує те, що обовязок доведення понесення додаткових витрат покладається на особу, яка їх понесла, тобто в даному випадку на позивача - ОСОБА_4.

Так, свої вимоги про стягнення додаткових витрат позивач обґрунтовує наступними доказами:

-Копіями роздруківок рахунків компанії Wizzair(а.с. 24 29);

-Копією квитанції №155300 від 05.09.2017;

-Копією квитанції та копією рахунку клініки Фрідріхсгафен від 06.11.2017 (а.с.32 38).

Вирішуючи питання про доведеність понесення вищенаведених витрат, суд враховує те, що відповідач не заперечував проти відшкодування витрат на консультацію лікаря уролога. Тому, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому суд, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 315 грн, що становить половину від витрат на консультацію лікаря уролога.

Разом із тим, суд не може погодитись із доводами позивача в частині вирахування суми з розрахунку курсу валюти станом на день подання заяви про збільшення позовних вимог, з огляду на те, що витрати були понесені в 2017 році.

Суд також враховує, що відповідачем не було надано доказів, які б спростовували понесенні позивачем додаткові витрати на проведення оперативного лікування.

Так, відповідно до рахунку клініки Фрідріхсгафен від 06.11.2017 №37_2017 з відміткою про отримання коштів, вартість медичного лікування ОСОБА_5 становила 7558,65 Євро та подобова доплата за супроводжуючу особу(витрати готелю) 249,90 Євро.

На переконання суду, вказаний доказ підтверджує те, що витрати на лікування дитини становили 7558,65 Євро, що станом на 06.11.2017 за курсом НБУ 31,4304 становило 237571,39 грн.

Враховуючи рівність обовязку батьків нести додаткові витрати на дитину, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не довів суду, що через свій сімейний або матеріальний стан він не здатен понести половину таких витрат, суд вважає за можливе в цій частині частково задовольнити позов ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на її користь половину вартості медичного лікування їх доньки, ОСОБА_5, в розмірі 118785,70 грн.

Суд відзначає, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування вартості авіаквитків не можуть бути задоволені з огляду на наступне.

Так, з долучених до заяви про збільшення позовних вимог копій рахунків компанії Wizzair вбачається, що останні сформовані 12.09.2017, 18.09.2017, 04.10.2017, 07.10.2017. Вказані рахунки не містять відомостей про пасажирів, а також відомостей про дату та час авіарейсу. Крім того, суд враховує те, що дати формування рахунків не співпадають із датами перебування ОСОБА_5 на лікуванні.

З огляду на вказане суд вважає, що витрати на переїзд до місця проведення лікування не підтверджені належними доказами.

Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та вважає за можливе змінити розмір аліментів визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.11.2013 по справі №127/24795/13-ц, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, 27.06.2009 р. н., з 650 грн до ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а також стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину в сумі 119100,70 грн.( 118785,70 грн.+ 315 грн.)

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1409,60 грн за дві вимоги, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну порядку і способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.11.2013 по справі №127/24795/13-ц, що підлягають стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4/дошлюбне прізвище ОСОБА_2/ ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, рнокпп НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 650 грн до ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, , на користь ОСОБА_4/дошлюбне прізвище ОСОБА_2/ ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, рнокпп НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 додаткові витрати в сумі 124088,68 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.04.2019

Суддя Д.Д.Андрієць