Справа № 163/2059/18
Провадження № 2/163/45/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

в режимі відеоконференції відповідача ОСОБА_3,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_4,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Позивач просить постановити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав щодо їх малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 17.09.2013 року. У період шлюбу у них народився син ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає разом із нею і перебуває на повному її утриманні та вихованні. Відповідач від дня народження сина його життям не цікавиться, вихованням не займається, не спілкується, матеріально не забезпечує, взагалі не дбає; тривалий час перебуває в місцях позбавлення волі та своєю антисуспільною поведінкою показує негативний приклад для дитини.

В судовому засіданні позивач і її представник позов підтримали з наведених у ньому підстав, просили його задовольнити.

Відповідач позов визнав, проти позбавлення його батьківських прав не заперечив.

Представник органу опіки та піклування при вирішенні справи поклалась на розсуд суду з викладених у висновку мотивів.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони з 01.10.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Любомльського районного суду від 17.09.2013 року.

У період шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №116424.

Довідкою відділу ЦНАП виконкому Любомльської міської ради від 10.10.2018 року стверджено, що малолітній ОСОБА_5 проживає разом з матірю, позивачем ОСОБА_1, по вулиці Завальській 35 в місті Любомль Волинської області.

Із довідки Любомльського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 від 10.10.2018 року встановлено, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, дитину додому не забирає.

Відповідно до довідки Любомльського районного суду від 11.10.2018 року позивач з позовом про стягнення з відповідача аліментів на сина до суду не зверталась.

З матеріалів справи також встановлено, що відповідач на даний час утримується під вартою в рамках запровадженого відносно нього кримінального провадження за ознаками ч.2 ст.185, ст.395 КК України.

Саме з причин неможливості зясування думки відповідача з приводу позбавлення його батьківських прав через відсутність його за місцем проживання орган опіки і піклування у наданому суду в порядку ст.19 СК України висновку вважав доцільним при вирішенні цього питання покластись на розсуд суду.

Під час співбесіди 02.01.2019 року з малолітнім ОСОБА_5 спеціалістом у справах дітей Любомльської райдержадміністрації було зясовано, що востаннє він бачив батька, відповідача ОСОБА_3, восени 2018 року під час перебування в гостях у бабусі з дідусем; він йому нічого не купував, лише спілкувався; періодично телефонує.

У статті 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Із досліджених доказів встановлено і цього не заперечує відповідач, що вищевказаних обовязків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_6 він не виконує. При цьому таке невиконання батьківських обовязків повязане не лише із утриманням його під вартою, але й мало місце до обрання відносно нього цього запобіжного заходу, а практично, як зазначає позивач, від дня народження сина.

Зазначене свідчить про відсутність обєктивних чинників, які унеможливлювали виконання відповідачем своїх батьківських обовязків.

Таким чином, по справі встановлено, що відповідач в порушення вимог ст.150 СК тривалий час не займається вихованням свого малолітнього сина, не турбується про його матеріальне забезпечення, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Отже, визнання відповідачем позову обєктивно підтверджене дослідженими доказами, а заявлені вимоги свідчать про їх відповідність положенням ст.ст.150, 164 СК України і наявність підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Імя позивача ОСОБА_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1.

Імя відповідача ОСОБА_3; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; РНОКПП НОМЕР_2.

Дата складання повного судового рішення 22 квітня 2019 року.

Головуючий : суддя С.С.Чишій