Дата документу 16.07.2019 Справа № 310/2428/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 310/2428/18 Головуючий у 1 інстанції Крамаренко А.І.
Провадження №22з/807/129/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міністерства інфраструктури України про роз`яснення постанови Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України, третя особа - Державне підприємство «Бердянський морський торговельний порт», про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства інфраструктури України скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 серпня 2018 року у цій справі - скасовано, та ухвалено нову постанову, за якою позов ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України, третя особа ДП «Бердянський морський торговельний порт», про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді задоволено. Скасовано та визнано незаконним наказ Міністерства інфраструктури України №20-О від 26.03.2018 року «Про керівника державного підприємства «Бердянський морський торгівельний порт». Поновлено ОСОБА_1 на попередній роботі виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Бердянський морський торгівельний порт» з 27 березня 2018 року. Стягнуто з Міністерства інфраструктури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 березня 2018 року по 01 квітня 2019 року у сумі 550191,51 грн. (сума визначена без утримання податку та інших обов`язкових платежів). Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

18 квітня 2019 року Міністерство інфраструктури України звернулося до Запорізького апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, в якій просили роз`яснити резолютивну частину постанови, а саме: чи зобов`язане Міністерство інфраструктури України здійснити відрахування із суми 550191,51 грн. на податки та інші обов`язкові платежі, або ж стягнута сума коштів підлягає виплаті у повному обсязі без відповідних відрахувань.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення в цивільній справі" зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо судове рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

З наведеного вбачається, що роз`яснення судового рішення має бути зумовленим його нечіткістю, незрозумілістю для осіб щодо яких його постановлено та для тих осіб, що займаються його виконанням. Суть полягає у тому, що суд має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року роз`яснено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку та інших обов`язкових платежів з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Також, слід зазначити, що суд, визначаючи середній заробіток працівника за час вимушеного прогулу, попередньо не відраховує з його складу ПДФО, а залишає виконання цього обов`язку роботодавцю, бо відповідно до ст. 18 ПКУ органи суду не належать до складу податкових агентів платника податку.

Податковий агент, згідно з пп. 14.1.180 ПКУ, зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПКУ, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються їй, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм у порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПКУ. Аналогічна позиція викладена у п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.99 р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» (чинної до виконання). Згідно з Постановою, виконуючи вимоги законодавства про оплату праці, «суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення».

Крім того, позицію згідно з якою роботодавець, перш ніж виплатити працівникові присуджений за рішенням суду середній заробіток, повинен утримати з нього ПДФО та інші обов`язкові платежі (на сьогодні - єдиний соціальний внесок), підтримують і органи ДПС (листи ДПАУ від 14.03.2005 p. №2122/6/17-3116 та від 20.04.2007 р. №3928/6/17-0716), у яких, зокрема, зазначено, що: «При нарахуванні та виплаті працівникові середньої заробітної плати на підставі рішення суду за час вимушеного прогулу підприємство-працедавець зобов`язане включити всю нараховану суму до складу загального місячного оподатковуваного доходу, коли її нараховано, та утримати із суми такої середньої заробітної плати податок з доходів фізичних осіб». Такі самі висновки підтверджені судовою практикою.

Так, в резолютивній частині постанови Запорізького апеляційного суду від 02.04.2019 року зазначено, що сума, яка стягненню на користь ОСОБА_1 зазначена без утримання податку та інших обов`язкових платежів, що з чого вбачається, що розрахунок проведено без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів. Про необхідність подальшого утримання податків і обов`язкових платежів з визначених судом сум зазначено в постанові суду. За такого, постанова не потребує додаткових роз`яснень.

Постанова апеляційного суду є зрозумілою, її зміст не припускає різного тлумачення.

З врахуванням наведеного подана заява є безпідставною і не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 271, 381 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

У задоволені заяви Міністерства інфраструктури України про роз`яснення постанови Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства інфраструктури України, третя особа - Державне підприємство «Бердянський морський торговельний порт», про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 липня 2019 року.

Головуючий

Судді: