Справа № 460/5637/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 22-ц/811/2167/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Цап П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Бердихівська сільська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

19.12.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Бердихівська сільська рада Яворівського району Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 та № 34, які розташовані у с. Бердихів Яворівського району Львівської області. Відповідач ОСОБА_2, яка є їхньою сусідкою та суміжним землекористувачем, у 2016 році самовільно загородила частину вулиці загального користування, яка є єдиним заїздом до будинковолодінь позивачів та вулицею загального користування. Своїми діями відповідач чинить їм перешкоди у вільному користуванні заїздом до їхніх будинків. Комісією сільської ради встановлено самовільне загородження відповідачем вулиці загального користування та зобовязано ОСОБА_2 розгородити самовільно захоплену вулицю. Вимоги сільської ради ОСОБА_2 не виконала. У зв»язку з наведеним, просили зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні вулицею загального користування шляхом демонтажу незаконно встановленої відповідачем огорожі від вул. Січових Стрільців до їхніх господарств та не чинити їм перешкод у користуванні вулицею.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Зобов»язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користуванні вулицею загального користування у с.Бердихів Яворівського району Львівської області, що проходить від вулиці Січових Стрільців до господарств сторін та усунути перешкоди в користуванні цією вулицею, шляхом демонтажу самовільно встановленої огорожі.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. та в користь ОСОБА_4 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. понесених витрат на сплату судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що самовільно облаштований заїзд є вулицею загального користування є помилковим, не відповідає обставинам справи та не підтверджений належними та допустимими доказами у справі. Вважає, що ширина самовільного проїзду, яка становить 2 м, спростовує той факт, що він був вулицею загального користування, ширина якого у відповідності до норм ДБН не могла бути меншою ніж 3 м. Спірний заїзд був облаштований за рахунок земельних ділянок, які землекористувачі виділяли добровільно, саме тому вказаний заїзд, та інші, аналогічні заїзди є різними по ширині та конфігурації. Вважає, що суд не врахував, що заїзд позивачами до їхніх господарств облаштовано самовільно без врахування географічних та геодезичних властивостей території та якісних характеристик грунту. Зазначає, що відмова суду у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення по суті адміністративного спору за її позовом до Бердихівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення Бердихівської сільської ради №345 від 20.12.2016 року призвела до постановлення судом необґрунтованого рішення. Вважає неправдивими твердження позивачів у позовній заяві про те, що внаслідок встановлення нею огорожі, позивачі були позбавлені єдиного заїзду до своїх господарств, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають по вул. Шухевича, мають облаштовані повноцінні заїзди на вулицю Шухевича, а спірний заїзд використовували в основному для вигону худоби. Крім того, звертає увагу суду на те, що поряд є вулиця, яка сполучає вулиці Шухевича та Січових Стрільців, та якою безперешкодно користуються усі мешканці села включно із позивачами.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні колегії суддів Королевич М.І. скаргу підтримала з підстав, наведеній у ній, просила скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

ОСОБА_4 та представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 проти скарги заперечили, просили у задоволені скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 та користується земельною ділянкою загальною площею 0,8400 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,2000 га, для ведення особистого селянського господарства 0,4700 га, для сінокосіння 0,1700 га, що підтверджується довідкою, виданою Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області №1779 від 12.12.2016 року.

Позивач ОСОБА_4 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 та користується земельною ділянкою загальною площею 0,6900 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,1400 га, для ведення особистого селянського господарства 0,3800 га, для сінокосіння 0,1700 га, що пітверджується довідкою, виданою Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області №1778 від 12.12.2016 року.

Відповідач ОСОБА_2 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 та користується земельною ділянкою загальною площею 0,8300 га, в тому числі під будівлями 0,1300 га, під ріллею 0,37 га, для сінокосіння 0,1700 га, до господарства дорахується 0,1500 га ОЖБ ОСОБА_6, що пітверджується довідкою, виданою Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області №1709 від 28.11.2016 року.

Судом встановлено, що в листопаді 2016 року відповідач ОСОБА_2 загородила вулицю, що вела до господарств позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що пітверджується актом №5 від 01.12.2016 року, складеним комісією в складі: голови сільської ради ОСОБА_7, голови земельної комісії ОСОБА_8 та депутатів сільської ради ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також поясненнями відповідача, яка не оспорювала факту загородження спірної земельної ділянки у листопаді 2016 року.

Судом на підставі показів свідків встановлено, що спірна земельна ділянка є вулицею загального користування, була відкритою зі сторони вул. Січових Стрільців до господарств ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак у листопаді 2016 року відповідач ОСОБА_2 загородили частину вулиці, чим створили перешкоди позивачам та іншим особам у користуванні такою.

Рішенням № 347 «Про затвердження ОСОБА_5 №5 узгоджувальної земельної комісії по вирішенню земельних спорів з приводу самовільно захопленої земельної ділянки - громадської вулиці в с.Бердихів» від 20.12.2016 року Бердихівська сільська рада Яворівського району Львівської області затвердила ОСОБА_5 №5 з приводу самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки - громадської вулиці, орієнтовною площею 0,0250 га в с. Бердихів та зобовязала ОСОБА_2 розгородити захоплену земельну ділянку громадської вулиці до попереднього стану, щоб не обмежувало прохід вулиці.

Встановлено, що на даний час відповідач ОСОБА_2 рішення сільської ради №347 від 20.12.2016 року не виконала, оскаржує таке в порядку адміністративного судочинства.

З наведених мотивів, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 самовільно загородила частину земельної ділянки, яка була в спільному користуванні сторін, колегія суддів вважає правильним висновком районного суду про те, що діями відповідача порушено права позивачів як землекористувачів спірної земельної ділянки, які підлягають захисту в судовому порядку. Відповідачем ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанцій не надано належних доказів на підтвердження наявності у неї права на користування спірною земельною ділянкою, що проходить від вулиці Січових Стрільців до господарств сторін.

Таким чином колегія суддів повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами та оцінивши їх за належністю, допустимістю, достовірністю та достатністю, приходить до висновку пропідставність позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Крім того, суд підставно відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі до вирішення в порядку адміністративного судочинства її позову про скасування рішення Бердихівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 347 «Про затвердження ОСОБА_5 №5 узгоджувальної земельної комісії по вирішенню земельних спорів з приводу самовільно захопленої земельної ділянки - громадської вулиці в с.Бердихів» від 20.12.2016 року, яким Бердихівська сільська рада Яворівського району Львівської області затвердила ОСОБА_5 №5 про самовільне захоплення ОСОБА_3 земельної ділянки - громадської вулиці, орієнтовною площею 0,0250 га та зобовязала ОСОБА_2 розгородити захоплену земельну ділянку громадської вулиці, оскільки обставини зазначені в оскаржуваному рішенні сільської ради підтверджені іншими доказами у справі, та таке рішення не є єдиним доказом належності захопленої земельної ділянки до земель загального користування.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18.04.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

ОСОБА_11