Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказав, що відповідно до протоколу про проведення електронних торгів № 297674 від 17.11.2017 року ним було придбано частину іпотечного майна - прохідну літера «Г», площею 6,1 м.кв, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. 20.11.2017 року за дане майно позивачем сплачено кошти в сумі 5453,00 грн. 22.11.2017 року позивачем було отримано акт про проведення електронних торгів за підписом головного державного виконавця Голюка В.М. 21.02.2018 року головним державним виконавцем Голюком В.М було виконано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно при реєстрації обтяжень, індексний номер витягу 114826883, яким підтверджено зняття арештів з придбаного нерухомого майна. 18.04.2018 року рішенням Копайгородської селищної ради 20 позачергової сесії 7 скликання вирішено присвоїти придбаному нерухомому майну окрему адресу: АДРЕСА_2. Однак, після звернення до приватного нотаріуса, з метою отримання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, позивачу стало відомо про наявність обмежень, які унеможливлюють реєстрацію права власності та позбавляють позивача, як законного власника повноцінно використовувати придбане майно. Тому, позивач змушений звертатися до суду за захистом свої прав та просив суд визнати за ним право власності на придбане нерухоме майно.

Представник позивача адвокат Радзієвський А.М. у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача по справі Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голюк В.М. позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, відповідно до протоколу про проведення електронних торгів № 297674 від 17.11.2017 року позивач придбав частину іпотечного майна - прохідну літера «Г», площею 6,1 м.кв, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

20.11.2017 року за дане майно позивачем сплачено кошти в сумі 5453,00 грн., про що свідчить квитанція № 0.0.899435532.1 від 20.11.2017 року.

Відповідно до акту про проведення електронних торгів за підписом головного державного виконавця Голюка В.М. та затверджений начальником Барського районного відділу ДВС А.С.Стуком переможцем торгів став ОСОБА_1.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно при реєстрації обтяжень, індексний номер витягу 114826883, підтверджено зняття арештів з придбаного нерухомого майна.

Відповідно до рішення Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області від 18.04.2018 року 20 позачергової сесії 7 скликання вирішено присвоїти придбаному нерухомому майну окрему адресу: АДРЕСА_2.

Згідно п.8.ст X. «Порядок розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності» Порядку реалізації арештованого майна в редакції Наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

В той же час після звернення до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів позивачу було заявлено про наявність обмежень, які унеможливлюють реєстрацію права власності та позбавляють його як законного власника повноцінно використовувати придбане майно, а саме - відсутність кадастрового номера земельної ділянки на якій розташоване придбане позивачем з публічних торгів нерухоме майно.

Відмова в проведенні реєстраційних дій нотаріусом мотивована тим що п.6 ст.120 Земельного кодексу України визначено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку із набуття права власності на ці об'єкти.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Таким чином виконавча служба, а саме головний державний виконавець Голюк В.М. Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області при здійсненні виконавчого провадження № 51755225 , в межах якого через систему електронних торгів арештованим майном здійснено продаж позивачеві нерухомого майна за адресою: смт Копайгород, вул. Центральна ,93 «Г» зобов'язаний був здійснити ряд дій, визначених положеннями Цивільного кодексу, Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» спрямованих на встановлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку розташовану під нежитловим приміщенням.

Відповідно до ч.10 ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

У відповідності до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.2 ч.4 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ч.4. ст.51. звернення стягнення на заставлене майно «.. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.»

Відповідно до постанови ВСУ від 17 грудня 2014 року «..Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Положення зазначених правових норм спрямовані на впровадження принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та об'єктів нерухомості, які на ній розташовані.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

За таких обставин суд, керуючись ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 15, 16, 316, 319,321,391,392 ЦК України,-

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно (прохідну), площею 6,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: