П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року місто Київ

справа № 760/6859/18-ц

провадження №22-ц/824/5158/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Шереметьєвої Л.А.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про визнання договору недійсним та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укргазбанк» про визнання договору недійсним та стягнення коштів.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 2 червня 2016 року вона уклала з ФОП ОСОБА_4 договір №02-06-1 про доставку та встановлення у квартирі її батька віконних систем, вартість яких становила 14 140, 00 грн. 2 червня 2016 року ФОП ОСОБА_4 був виписаний рахунок № 020611 на сплату 14 140, 00 гр.

3 червня 2016 року ФОП ОСОБА_4 передав документи, в ПАТ АБ «Укргазбанк» для перевірки та надання згоди для надання їй кредиту. Перевірки документів в департаменті роздрібного банкінгу ПАТ АБ «Укргазбанк» вони були передані у четверте відділення АБ «Укргазбанк», де 15 червня 2016 року нею був підписаний кредитний договір № 2314/06/2016/0004.

Згідно з Правилами надання кредитів банком була виписана квитанція № 16774917 від 15 червня 2016 року на списання з рахунку № 10023004.980 в ПАТ АБ «Укргазбанк» 1 440, 00 грн. в якості авансу, а 15 червня 2016 року зазначена сума коштів була списана з карткового рахунку НОМЕР_2, відкритого в ПАТ АБ «Укргазбанк».

Зазначила, що у квитанції на списання та переказ 1 440, 00 гр. працівником ПАТ АБ «Укргазбанк» був зазначений неправильний код отримувача ФОП ОСОБА_4 в ПАТ КБ «Євробанк».

Списані та перераховані грошові кошти в розмірі 1 440, 00 гр. не були зараховані на рахунок ФОП ОСОБА_4 в ПАТ КБ «Євробанк» та не були повернуті ним на рахунок ОСОБА_3 в ПАТ АБ «Укргазбанк».

Після підписання нею кредитного договору в порушення Правил надання та обслуговування кредитів за програмою «Тепла оселя» з боку ПАТ АБ «Укргазбанк» та укладеного кредитного договору, співробітники АБ «Укргазбанк» не перерахували грошові кошти в розмірі 12 700, 00 гр. ФОП ОСОБА_4, а відкрили їй спецрахунок в ПАТ АБ «Укргазбанк», який не передбачений умовами кредитного договору, та зарахували на нього 12 700, 00 гр.

Після цього був виписаний меморіальний ордер № ТR5927 від 15 червня 2016 року на списання з її спецрахунку та переказ ФОП ОСОБА_4 12 700, 00 гр.

Вважає, що співробітники АБ «Укргазбанк» не мали права приймати до виконання документ - меморіальний ордер № ТR5927, списувати та переказувати 12 700, 00 гр., так як в ньому, за твердженням банку, недостовірні банківські реквізити отримувача.

На її звернення з цього приводу до банку їй повідомили, що саме вона винна в наданні невірних реквізитів отримувача коштів.

Виходячи з цього вважає, що працівники банку знали, що грошові кошти по кредитному договору не зараховані на рахунок ФОП ОСОБА_4 в ПАТ КБ «Євробанк», але прийняли від неї 12 751, 86 гр. в рахунок повного погашення кредитних забов'язань по кредитному договору.

В результаті вчинення зазначених дій, працівниками ПАТ АБ «Укргазбанк» було завдано їй шкоду, у розмірі 12 751, 86 гр.

Тому позивач просила суд першої інстанції :

- визнати Договір №2314/06/2016/0004 від 15 червня 2016 року про приєднання до Правил надання та обслуговування кредитів за програмою «Тепла оселя» в ПАТ АБ «Укргазбанк», укладений між нею та банком, недійсним;

- відшкодувати шкоду, заподіяну їй у розмірі 12 751, 86 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Укргазбанк» про визнання договору недійсним та стягнення коштів.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції не повністю дослідив докази та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення з недотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що відповідачем безпідставно покладається відповідальність на позивача за недостовірність банківських реквізитів ФОП ОСОБА_4

Зазначає, що після відкриття позичкового рахунку позивачу без відома та згоди зараховано 12 700грн., чим порушено Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21 січня 2004 року та переказано кошти ФОП ОСОБА_4

До суду надійшов відзив від відповідача ПАТ «АБ «Укргазбанк», який просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення першої інстанції в силі.

Вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на безпідставність тверджень, недоведеність обставин, на які посилається позивач, а тому вважає, що в діях відповідача відсутні будь-які порушення прав та інтересів позивача.

Зазначає, що всі платежі ,за дорученням ОСОБА_2, банк здійснював за реквізитами, які зазначені в рахунку. Вірність даних позивач підтвердила своїм підписом у Кредитному договорі та на квитанції про перерахування коштів.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 02 червня 2016 року між позивачкою та ФОП ОСОБА_4 був укладений Договір №02-06-1, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе доставку готової продукції, а саме: віконних систем.

На виконання умов Договору ФОП ОСОБА_4 був виписаний рахунок №02061 від 02 червня 2016 року на оплату виконання робіт за Договором у розмірі 14 140, 00 гр., в якому були зазначені його реквізити, як отримувача коштів.

15 червня 2016 року між позивачкою та ПАТ АБ «Укргазбанк» був укладений Договір про приєднання до Правил надання та обслуговування кредитів за програмою «Тепла оселя» в АБ «Укргазбанк» №2314/06/2016/0004, згідно з п. 1.1 якого банк надав позивачу кредит у розмірі 12 700, 00 гр.

Відповідно до п. 1.2 Договору за кредитні кошти придбаваються: світлопрозорі конструкції з енергозберігаючим склом /крім однокамерних/, у тому числі вікна та балконні двері, та відповідне додаткове обладнання та матеріали до них, детальний опис та перелік, викладений у рахунку №02061 від 02 червня 2016 року.

Пунктом 1.3.1 Договору визначено, що кредит надається з 15 червня 2016 року по 14 червня 2017 року.

Відповідно до п. 1.5 Договору кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на рахунок ФОП ОСОБА_4 НОМЕР_3, в ПАТ КБ «Євробанк», код банку: 380355, код ЄДРПОУ: НОМЕР_1, призначення платежу: оплата згідно рахунку №02061 від 02 червня 2016 року від ОСОБА_2 без ПДВ.

Згідно з листом ПАТ АБ «Укргазбанк» від 11 листопада 2016 року за вих. №23/04/16/1145, позивач станом на 11 листопада 2016 року повністю виконала кредитні зобов'язання за умовами договору.

Відповідно до листа ФОП ОСОБА_4 від 11 листопада 2016 року кошти від АБ «Укргазбанк» на поточний рахунок ПАТ КБ «Євробанк» НОМЕР_3не надходили.

З листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №37-036-22992/17 від 10 листопада 2017 року вбачається, що відправлені 15 червня 2017 року кошти на рахунок ФОП ОСОБА_4, що відкритий у ПАТ КБ «Євробанк», не були зараховані у зв'язку з невірно зазначеними реквізитами отримувача /невірно зазначений код ЄДРПОУ/

Також судом встановлено і не спростовується представником позивача та підтверджується наданими суду доказами, а саме рахунком ФОП ОСОБА_4 № 02061 від 02 червня 2018 року, саме в даному рахунку був невірно зазначений його код ЄДРПОУ.

Судом установлено та не заперечувалось сторонами, інформація про отримувача коштів - ФОП ОСОБА_4 в пункті 1.5 кредитного договору була зазначена на підставі наданих позивачкою документів, виданих їй ФОП ОСОБА_4, і саме позивачкою даний рахунок був наданий до банку при укладенні кредитного договору для перерахування коштів у банку отримувача - АТ КБ «Євробанк».

Отже, підписавши Договір, позивачка підтвердила свою згоду на його укладення та правильність реквізитів отримувача, зазначених у ньому.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оспорюваний позивачкою кредитний договір відповідає вимогам закону, укладений за вільним волевиявленням сторін, за згодою сторін і своїми підписами сторони підтвердили свою згоду на його укладення на викладених у ньому умовах.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам матеріального закону.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 22.6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/реєстраційним (обліковим) номером платника податків/реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи і приймати цей документ лише в разі їх збігу.

Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України. У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на банк, що обслуговує платника.

Обслуговуючий отримувача банк розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка отримувача та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/реєстраційним (обліковим) номером платника податків/реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і зараховувати кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів.

У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов'язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення. У разі недотримання вищезазначеної вимоги відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу, покладається на банк, що обслуговує отримувача.

Встановлено, що кошти були перераховані на виконання умов договору в банк отримувача за реквізитами, зазначеними ФОП ОСОБА_4, та наданими позивачкою, і до банку не поверталися.

Доводи апеляційної скарги про те, що після відкриття позичкового рахунку позивачу без відома та згоди зараховано 12 700 грн., чим порушено Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21 січня 2004 року та переказано кошти ФОП ОСОБА_4, не заслуговують на увагу, оскільки, кошти були перераховані на виконання умов договору в банк отримувача за реквізитами, зазначеними ФОП ОСОБА_4, та наданими позивачкою особисто.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суд першої інстанції не спростовують, а тому відхиляються судом.

Отже, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та правильність висновків суду не спростовують, а тому рішення суду скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 9 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 24 квітня 2019 року

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус