ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/729/19 Справа № 204/591/17 Суддя у 1-й інстанції - Книш А.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк посилалися на те, що 23 травня 2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNZ0AK09980122, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 10765,80 доларів США строком до 23 травня 2012 року зі сплатою відсотків, комісії та інших витрат згідно кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1 не виконував, не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв'язку із чим станом на 15 листопада 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 5636,39 доларів США, з якої банк вимагає повернення частину суми заборгованості у розмірі 4107,89 доларів США. Відповідно до умов договору поруки банком на адресу відповідачів було направлено письмові вимоги, які були залишені без задоволення. Враховуючи викладене ПАТ КБ Приватбанк просили суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 4107,89 доларів США, яка складається із; 1220,31 доларів США - заборгованість за кредитом, 2477, 58 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 410 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, що станом на 15 листопада 2016 року складає 105778,17 грн., та судові витрати у справі (а.с.2, 3).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк було відмовлено (а.с.181).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року виправлено описку у вказаному рішенні суду (а.с.232).

З таким рішенням не погодився ПАТ КБ Приватбанк, звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з'ясування, порушення норм матеріального права, просили його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі (а.с. 196-198).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи 23 травня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNZ0AK09980122, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 8640 доларів США на купівлю автомобіля, а також: у розмірі 2125,80 доларів США на сплату страхових платежів; 6,78 доларів США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; 86,40 доларів США винагорода за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 49,85 доларів США на сплату страхових платежів; 450,23 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку.

Кредит надано банком на термін з 23 травня 2007 року до 23 травня 2012 року, за умови сплати відсотків за користування ним у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за проведення додаткового моніторингу та пені, яка сплачується позичальником у разі порушення зобов'язань, визначених у цьому договорі. Щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитним договором складає 217,39 доларів США. Відповідно п.7.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,50% на місяць (а.с. 12-15).

Відповідно до п.7.3 кредитного договору у якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань виступає застава у вигляді автомобілю DAEWOO, а також усі інші застави, іпотеки, поруки, надані банку з метою забезпечення зобовязань за даним договором

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 23 травня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №DNZ0AK09980122/1, відповідно до якого остання поручається перед банком за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором від 23 травня 2007 року № DNZ0AK09980122, у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.31).

Пунктом 4 договору поруки №DNZ0AK09980122/1 від 23 травня 2007 року передбачено, що у випадку не виконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п.11 договору поруки №DNZ0AK09980122/1 від 23 травня 2007 року цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 15 листопада 2016 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 4107,89 доларів США, яка складається із: 1220,31 доларів США - заборгованість за кредитом, 2477, 58 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 410 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, що станом на 15 листопада 2016 року складає 105778,17 грн. (а.с.4-7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції посилався на пропуск банком строків позовної давності у даній справі, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.533 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

23 травня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNZ0AK09980122, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 8640 доларів США на купівлю автомобіля, а також: у розмірі 2125,80 доларів США на сплату страхових платежів; 6,78 доларів США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; 86,40 доларів США винагорода за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 49,85 доларів США на сплату страхових платежів; 450,23 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку.

Кредит надано банком на термін з 23 травня 2007 року до 23 травня 2012 року, за умови сплати відсотків за користування ним у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за проведення додаткового моніторингу та пені, яка сплачується позичальником у разі порушення зобов'язань, визначених у цьому договорі. Щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитним договором складає 217,39 доларів США. Відповідно п.7.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,50% на місяць (а.с. 12-15).

Відповідно до п.7.3 кредитного договору у якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань виступає застава у вигляді автомобілю DAEWOO, а також усі інші застави, іпотеки, поруки, надані банку з метою забезпечення зобовязань за даним договором

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 23 травня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №DNZ0AK09980122/1, відповідно до якого остання поручається перед банком за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором від 23 травня 2007 року № DNZ0AK09980122, у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с.31).

Пунктом 4 договору поруки №DNZ0AK09980122/1 від 23 травня 2007 року передбачено, що у випадку не виконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п.11 договору поруки №DNZ0AK09980122/1 від 23 травня 2007 року цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 15 листопада 2016 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 4107,89 доларів США, яка складається із: 1220,31 доларів США - заборгованість за кредитом, 2477, 58 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 410 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, що станом на 15 листопада 2016 року складає 105778,17 грн. (а.с.4-7).

Банк в своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідачів у солідарно порядку на користь банку частину суми заборгованості за кредитним договором №DNZ0AK09980122 від 23 травня 2007 року у розмірі 4107,89 доларів США, що складається з наступного: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 1220,31 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2477,58 доларів США; заборгованість за простроченою комісією 448,64 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, Актом від 03 квітня 2009 року відповідач ОСОБА_1 передав у заклад банку заставний автомобіль DaewоoNexia, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у добровільному порядку і доручив банку його реалізувати та направити виручені кошти на погашення заборгованості у випадку невиконання ним зобовязань перед банком до 13 квітня 2009 року (а.с.57).

Станом на час складення зазначеного Акту заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед банком становила - 6570,57 доларів США (а.с.5).

10 липня 2009 року банком було реалізовано предмет застави, а кошти від його реалізації у сумі 6270,17 доларів США 15 липня 2009 року направлено на погашення заборгованості, що підтверджується випискою по кредитному рахунку (а.с.5, 58, 59).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 після реалізації предмету застави та зарахування кредитних коштів 15 липня 2009 року у рахунок погашення заборгованості не вносив платежі на погашення залишку боргу.

06 липня 2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк (а.с. 242-244).

Вказане рішення суду набрало законної сили та у задоволенні позовних вимог банку було відмовлено, зокрема, і у частині стягнення з відповідачів за вищевказаним кредитним договором заборгованості за тілом кредиту у сумі 1220,31 доларів США, про стягнення яких просить ПАТ КБ Приватбанк знову у своїй позовній заяві і у даній цивільній справі.

Тобто, щодо вказаної вимоги банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1220,31 доларів США є рішення суду про відмову у її задоволенні.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Слід зазначити строк дії кредитного договору визначений до 23 травня 2012 року.

Із розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що банк продовжував нараховувати відсотки вже після закінчення строку дії кредитного договору протягом більш ніж чотирьох років до 15 листопада 2016 року (а.с.4-7).

Однак, нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору не ґрунтується на законі.

Такого правового висновку дійшла ОСОБА_3 Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12).

Крім того, 27 січня 2014 року ПАТ КБ Приватбанк зверталися до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором та Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 13 жовтня 2014 року було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог банку (справа № 204/460/14-ц).

Зазначене рішення суду від 13 жовтня 2014 року було скасовано рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2015 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку з підстав пропуску строку позовної давності (а.с.245-248).

Вказане рішення суду апеляційної інстанції є чинним та банком не оскаржувалося у касаційному порядку.

Предметом спору у вказаній цивільній справі № 204/460/14-ц, зокрема, знову були ті ж самі вимоги банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 1220,31 доларів США.

Крім того, у справі міститься виконавчий напис нотаріуса від 04 жовтня 2017 року про який також не було повідомлено суд банком під час розгляду справи в суді першої інстанції, який був винесений на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду від 17 квітня 2018 року, та яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за тілом кредиту 1220,31 доларів США; по відсоткам за користування кредитом 2739,66 доларів США; за простроченою комісією 448,64 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 1855 доларів США (т.1 а.с.229). На підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження постановою державного виконавця від 19 квітня 2018 року (а.с. 231).

Таким чином, враховуючи вищевказані рішення судів, які набрали законної сили, банком було реалізовано своє право на стягнення залишку заборгованості за кредитним договором.

Розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку з підстав пропуску строку позовної давності. Між тим, недоведеність позову є самостійною підставою для відмови у позові. Застосування позовної давності можливе лише за умови наявності правових підстав для задоволення позову (п. 11 абз.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі).

Доводи апеляційної скарги банку про наявність підстав для стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором, за умови наявності вказаних рішень судів, є необгрунтованими.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк- задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді