КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 754/3018/18

провадження № 88-ц/824/21/2019

18 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т.А.,

при секретарі Дуці В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року за нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Златобанк", Національного банку України, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славкіної Марини Анатоліївни про визнання наказу про звільнення незаконним, скасування запису про звільнення в трудовій книжці, визнання розірваним трудового договору, зобов'язання вчинити дії, стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

07.03.2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати незаконним наказ ПАТ "Златобанк" від 02.04.2018 року про звільнення ОСОБА_2 з підстав, визначених п. 4 ст. 40 КЗпП України; визнати незаконним та скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_2 про звільнення з 02.04.2018 року з підстав, визначених п. 4 ст. 40 КпАП України; визнати розірваним трудовий договір, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ "Златобанк", від імені та в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, з 12 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який діє від імені та в інтересах ПАТ "Златобанк", змінити запис від 02.04.2018 року, внесений до трудової книжки ОСОБА_2, та внести запис про звільнення з посади заступника начальника юридичного управління ПАТ "Златобанк" з 12 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України; стягнути з ПАТ "Златобанк" на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 171 862, 37 грн., з яких: вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку - 74 550, 00 грн.; середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки - 97 307, 37 грн.; моральна шкода - 5 000, 00 грн, шляхом примусового списання з накопичувального рахунку ПАТ «Златобанк» на рахунок ОСОБА_2; зобов'язати Національний банк України здійснити примусове списання з накопичувального рахунку ПАТ «Златобанк» на рахунок ОСОБА_2 коштів у сумі 171 862 грн 37 коп. в рахунок погашення заборгованості ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2; стягнути солідарно з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Златобанк», від імені та в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. Допустити рішення суду до негайного виконання.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ПАТ "Златобанк" від 02.04.2018 року про звільнення ОСОБА_2 з підстав, визначених п. 4 ст. 40 КЗпП України. Визнано незаконним та скасовано запис у трудовій книжці ОСОБА_2 про звільнення з 02.04.2018 року з підстав, визначених п. 4 ст. 40 КпАП України. Визнано розірваним трудовий договір, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ "Златобанк", від імені та в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, з 12 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який діє від імені та в інтересах ПАТ "Златобанк", змінити запис від 02.04.2018 року, внесений до трудової книжки ОСОБА_2, та внести запис про звільнення з посади заступника начальника юридичного управління ПАТ "Златобанк" з 12 грудня 2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Стягнуто з ПАТ "Златобанк" на користь ОСОБА_2 вихідну допомогу у розмірі 73 783, 08 грн, середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки у розмірі 94863, 96 грн, моральну шкоду у розмірі 2000, 00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року в частині визнання розірваним трудового договору, зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змінити та внести запис у трудову книжку, стягнення вихідної допомоги змінено.

Визнано трудовий договір, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Златобанк», розірваним з 12 грудня 2017 року на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України.

Зобов'язано ПАТ «Златобанк» внести до трудової книжки ОСОБА_2 запис про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України.

Стягнуто з ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2 вихідну допомогу у розмірі 73 783, 08 грн. в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року в частині стягнення з ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, моральної шкоди та в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Златобанк» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

11 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року. Залишити апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ "Златобанк" без задоволення, а судове рішення Деснянського районного суду від 20.09.2018 року без змін.

Зазначила, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 року та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 13.02.2015 року №105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправним та скасовано рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.02.2015 року №30 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк»; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 12.05.2015 року №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк»; визнано протиправним та скасовано рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.05.2015 року №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку»; визнано протиправним та скасовано рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.05.2015 року №100 про внесення змін до рішення виконавчої Дирекції Фонду від 13.05.2015 №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку»; визнано протиправним та скасовано рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 року №391 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Златобанк»» на два роки до 13 травня 2018 року включно; зобов'язано Національний банк України надати ПАТ «Златобанк» строк, встановлений частиною сьомою статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», за винятком використаного строку, який вичерпаний, для проведення дій з фінансового оздоровлення ПАТ «Златобанк» після проведення заходів з його ліквідації.

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року у справі №826/2184/17 зупинено дію постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2019 року постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 р. та Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №826/2184/17 залишені без змін.

В мотивувальній частині постанови Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг на підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» та постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк», які були скасовані.

З огляду на те, що норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не можуть бути застосовані у справі №754/3018/18, відповідно до п. 3 ч.2 ст.423 ЦПК України просила заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник Національного банку України Перевертун В. Г. просив відмовити в задоволенні поданої заяви.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалася на те, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.10.2017 №4806 було продовжено повноваження на здійснення ліквідації ПАТ "Златобанк" до прийняття остаточного рішення у судовій справі №826/2184/17 або погодження НБУ нових керівників банку. Зважаючи на те, що вказане рішення не було скасовано та оскаржено в судовому порядку, Фонд мав достатній обсяг прав, передбачений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При вирішенні даного спору в частині стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди суд виходив з підстав позову та доведеності тієї обставини, що в ПАТ "Златобанк" була введена тимчасова адміністрація та запроваджена процедура ліквідації, а тому до правовідносин сторін підлягають застосуванню норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, на час ухвалення Київським апеляційним судом постанови від 17 січня 2019 року ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року у справі №826/2184/17 було зупинено дію постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Вказана обставина була відома заявнику під час розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами : 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2)докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ч. 5 ст.423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Та обставина, що після ухвалення в даній справі судового рішення, про перегляд якого просить заявниця, постановою Великої Палати Верховного Суду від 05 лютого 2019 року постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 липня 2017 р. та Київського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №826/2184/17 були залишені без змін, не може бути підставою для скасування ухваленого по справі рішення за нововиявленими обставинами.

Вказана обставина є новою, не була підставою заявлених позовних вимог, спрямована на переоцінку встановлених судом обставин та не належить до нововиявлених обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Оскільки заявником не доведено наявності підстав для перегляду постанови Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року за нововиявленими обставинами, з метою забезпечення справедливої рівноваги між інтересами заявника та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та залишення відповідного судового рішення в силі.

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк