Дата документу 19.06.2019 Справа № 0808/1434/2012
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №0808/1434/2012 Головуючий у 1 інстанції Світлицька В.М.
Провадження № 22-ц/807/1635/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Крилової О.В.

за участю секретаря судового засідання Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року у справі за поданням державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ярехи П.В. про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Яреха П.В. звернувся до суд з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні у Олександрівському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 52323877 по примусовому виконанню виконавчого листа №2/0808/876/14 від 24.04..2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми в розмірі 46 562,42 грн.

Боржник мешкає у АДРЕСА_1 районі АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не з`являється, пояснень з приводу несплати ним заборгованості не надає.

При неодноразових виходах державного виконавця за адресою боржника перевірити майновий стан не виявлялося можливим, у зв`язку з постійною відсутністю боржника вдома.

Таким чином, у державного виконавця не має можливості провести виконавчі дії у відповідності до вимог чинного законодавства.

Конторович ОСОБА_2 А, рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконує, заборгованість боржником не сплачена, від виконання своїх обов`язків згідно виконавчих документів по сплаті суми боргу ухиляється. Крім того, до державного бюджету України не стягується судовий збір в розмірі 10% від суми боргу.

У зв`язку з вищевикладеним, державний виконавець просив суд обмежити ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа у праві виїзду за кордон України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Справа розглянута судом першої інстанції під час дії цивільно-процесуального кодексу у редакції від 18.03.2004р. Проте, 15.12.2017р. набув чинності ЗУ № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., яким до нього внесені зміни, тому в ході апеляційного розгляду слід перевіряти дотримання судом першої інстанції вимог ЦПК України в ред. від 18.03.2004р., а здійснювати апеляційний розгляд справи та ухвалювати судове рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги слід за положеннями цивільно-процесуального кодексу у новій редакції.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи ухвалу про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання судових рішень, законні вимоги державного виконавця умисно не виконує .

З висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права, вони не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Із матеріалів справи видно, на виконанні у Олександрівському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 52323877 по примусовому виконанню виконавчого листа №2/0808/876/14 від 24.04..2013 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми в розмірі 46 562,42 грн.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" від 21 січня 1994року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на час постановлення оскаржуваної ухвали вирішувалося при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 10 ЦПК України ( в редакції Закону на час постановлення ухвали) наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, в редакції 2004 року, тягар доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається саме на державного виконавця як особи, що приймає участь у судовому засіданні, зважаючи, що участь сторін та інших заінтересованих осіб у засіданні не передбачена.

Із наведеного уявляється, що обмеження виїзду за кордон може бути застосоване у разі наявності доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання судових рішень матеріали справи не містять.

Таким чином, без належної перевірки обставин щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання судових рішень, у тому числі про його обізнаність щодо відкриття виконавчого провадження, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення відносно боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду про наявність підстав для задоволення подання є безпідставним.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з постановленням нової - про відмову у задоволенні подання.

Вказане судове рішення не є перешкодою для державної виконавчої служби для повторного звернення до суду з аналогічним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2017 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

У задоволенні подання державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ярехи П.В. про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 червня 2019 року.

Головуючий

Судді: