_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1256/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі Банк) про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що між на його ім`я у Банку відкрито поточний рахунок з використанням платіжних карток.

8.04.2016 року Банк повідомив його листом про надання документів для підтвердження мети та підстав операцій проведених за його рахунок, їх відповідність характеру діяльності ОСОБА_1 та майновому стану.

18.04.2016р. ОСОБА_1 надав пояснення Банку, однак 5.05.2016р. Банк заблокував його банківський рахунок з грошовими коштами понад 1500000 грн., що не дало йому змогу розрахуватися за борговими зобов`язаннями ОСОБА_3 на суму 1500000 грн.

Рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто, зокрема, 1500000 грн. неустойки за несвоєчасне повернення позики. ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_3 про зменшення неустойки, та сплатив її останньому у сумі 750000 грн., яку, з посиланням на норми ст.623 ЦК України, та вважаючи дії Банку з блокування банківської платіжної картки є незаконними, він просить стягнути з Банку.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на недоведеність вини Банку у заподіянні збитків позивачу та недоведеність існування самих збитків.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі заяви позивача № від 3.11.2014р. між сторонами в той же день укладено Угоду №PDV2-684286 про відкриття та ведення Карткового рахунку № (т.1 а.с.134-135).

За період з 1.11.2015р. по 1.04.2016р. на картковий рахунок позивача в безготівковому вигляді було перераховано 20999973,27 грн. з призначенням «Поповнення карткового рахунку». Платіжними картками знято більше 21000000 грн.

Відповідач своїм листом (т.1 а.с.7), який ОСОБА_1 отримав 18.04.2016р., запропонував припинити здійснення сумнівних операцій та надати інформацію та документи що розкривають мету та підстави проведення операцій зазначених у Додатку. ОСОБА_1 надав відповідачу письмові пояснення та копії платіжних доручень. Вважаючи ці документи недостатніми для встановлення відповідності характеру, змісту діяльності позивача, що були ним повідомлені при відкритті рахунку, відповідач 5.05.2016р. прийняв Розпорядження №1 (т.1 а.с.157) про припинення ділових відносин з Позивачем (припинення обслуговування) та відмовився від проведення подальших фінансових операцій з 6.05.2016р., яке стороною позивача не оспорюється.

20 травня 2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача про розблокування дії його картки та відновлення руху коштів (т.1 а.с.9).

Це та інші звернення позивача до відповідача щодо розблокуванні його рахунку були залишені без задоволення.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 1.08.2016р. у справі №520/7201/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3000000 грн., при цьому суд зазначає що з даного рішення не вбачається, що ОСОБА_1 повинен сплатити ОСОБА_5 неустойку 1500000 грн. (т.1 а.с.13-14), навпаки, суд стягнув зазначену суму як борг (т.1 а.с.14 абзац 3).

В подальшому 19.08.2017р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено угоду про сплату останнім неустойки в розмірі 750000 грн., які були отримання від ОСОБА_1 ОСОБА_6 розписками (т.1 а.с.79-80).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Положенням частини першої статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.

Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Таким чином, дії відповідача щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають, зокрема, відповідати вимогам Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1702-VII «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон № 1702-VII).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 5 Закону № 1702-VII банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

Згідно з частинами 1-3 статті 17 Закону № 1702-VII суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов`язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочі дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п`яти робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

Частиною 5 статті 17 Закону № 1702-VII передбачено, що в разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкту первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

З заявою про закриття рахунку та переказом заблокованих коштів на рахунку позивач звернувся до відповідача 29.08.2016р. та розпорядженням відповідача №58 від 29.08.2016р. кошти були розблоковані.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків (шкоди).

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Верховний Суд розглядаючи справу №918/217/17 у постанові 12.03.2018р. зазначив, що для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками (збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов`язання, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого кредитора або третіх осіб); вина боржника. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність боржника за неналежне виконання ним зобов`язань у вигляді відшкодування збитків.

Позивач у позовній заяві не ставить вимогою визнання дій Банку та його Розпорядження №1 від 5.05.2016р. щодо блокування його рахунку незаконними, а згідно норм цивільно-процесуального законодавства суд розглядає справи виключно в межах позовних вимог.

Крім того, відносини між сторонами регулюються Угодою №PDV2-684286 від заявою позивача № від 3.11.2014р. про ведення та відкриття карткового рахунку, якими не передбачено стягнення збитків з Банку у разі невиконання умов Угоди.

Таким чином, суд оцінивши докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, вважає, що у порушення вимог ст.81 ч.1 ЦПК України позивач під час розгляду справи не довів порушення відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем, причинного зв`язку між діями відповідача та збитками, самого факту понесення позивачем збитків у сумі 750000 грн., тому у задоволенні позову слід відмовити.

Посилання сторони позивача на судову практику Верховного Суду у справах №61-23272ск18, 61-2606св18, 61-9134ск18,61-30301ск18, 61-24758ск18, 61-21514ск18 та 61-13603св18 суд вважає недоречним, оскільки предметом спору у зазначених справах були заблоковані банківськими установами на рахунках кошти та усунення перешкод у їх користуванням, і не містять висновків щодо збитків, які є предметом розгляду цієї справи.

Керуючись ст. 13,76-89,258-273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.