Справа № 682/2578/18
Провадження № 2/682/57/2019
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
21 березня 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Маршал І.М., секретаря Мелашенко О.В.,
за участі представників позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,-
В/ч НОМЕР_1 (с. Цвітоха) та КЕВ м. Хмельницького звернулися до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, посилаючись на те, що у звязку із службою відповідача за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) останній користувався службовим жилом, а саме, квартирою АДРЕСА_2 . Однак, відповідач при несенні військової служби у військовій частині НОМЕР_1 наказом командира СВ ЗС України № 185-ПМ від 13.09.2012 був звільнений в запас в зв`язку з закінченням строку конракту, а тому неправомірно проживає у спірному службовому житлі і підлягає виселенню без надання іншого житла відповідно до положень ЖК України та Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом МО України № 737 від 30 листопада 2011 року, оскільки в трудових відносинах з МО перебував менше 10 років. З огляду на викладене, відповідно до ст.ст.319, 321, 391 ЦК України позивачі просять їх вимоги задовольнити.
Представник позивача військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задоволити.
Представник позивача квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Суд, із згоди представників позивачів вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Заслухавши представників сторони позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено під час судового розгляду спірна квартира належить на праві власності Державі Україна в особі Міністерства оборони України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна від 23.04.2018 року.
Дана квартира АДРЕСА_2 , як службове житло була надана відповідачу на період виконання ним обов`язків військової служби у Славутському гарнізоні, у зв`язку з проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 06.09.2006.
Наказом командира СВ ЗС України № 185-ПМ від 13.09.2012 відповідача було звільнено в запас в зв`язку з закінченням строку конракту та 08.10.2012 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 виключено із списків особового складу.
Однак, станом на день звернення позивачів до суду відповідач хоча фактично і не проживає в спірному житлі, про те не позбавлений права користування ним та здає спірне житло за плату в користування іншим особам, що підтверджується актом обстеження службового житлового приміщення від 12.06.2018 та пояснювальними записками осіб, які винаймають це житло.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Згідно ч. 1 ст. 3 цього ж Закону військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).
В силу ст.4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України» військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо. У порядку, передбаченому частиною першою цієї статті, ведеться облік майна, закріпленого за підпорядкованими військовими частинами, у службах забезпечення органів військового управління, органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, на які покладаються завдання щодо забезпечення військових частин майном відповідно до затверджених норм та організації його ефективного використання.
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького здійснює свою діяльність на підставі положення, яке затверджене наказом західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 27 листопада 2017 року № 193, основним завданням є забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення, розвитку системи технічної експлуатації казармено-житлового фонду, реалізації державної політики щодо забезпечення житлом військовослужбовців Збройних Сил України.
Житловий будинок АДРЕСА_1 в якому розташована спірна квартира перебуває на балансі КЕВ м. Хмельницького, що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів в бюджетних установах.
Оскільки відповідач був звільнений з військової служби в запас в зв`язку з закінченням строку конракту, за ним не зберігається після цього право користування службовим житлом.
Конституція Україниу частині третій статті 47 проголошує, зокрема, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
За змістом статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого житла, а органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, спірна квартира була надана відповідачу, як службове житло на період виконання ним обов`язків військової служби у Славутському гарнізоні, у зв`язку з проходженням з 08.10.2003 року військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідач при несенні військової служби у військовій частині НОМЕР_1 наказом командира СВ ЗС України № 185-ПМ від 13.09.2012 був звільнений в запас в зв`язку з закінченням строку конракту.
Відповідно до п. 5.10 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МО України № 737 від 30 листопада 2011 року, який був чинний на час припинення трудових відносин, працівник, який звільнений з роботи і має стаж роботи менше ніж 10 років, підлягає виселенню з гуртожитку з усіма членами сім`ї, які з ним проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством.
Так, стаж несення відповідачем служби в Збройних Силах України складає менше 10 років, що підтверджується даними облікової картки до військового квитка ОСОБА_3 , а тому підстави для застосування щодо нього гарантій передбачених ст.125 ЖК України з наявних матеріалів справи відсутні, відповідна вимога будується на діючих нормах законодавства, відповідні дії є необхідними у демократичному суспільстві, оскільки квартира перебуває у відомчому житловому фонді, призначеному для проживання військовослужбовців Хмельницького гарнізону, які мають потребу у житлі, а тому втручання у право на користування житлом є співрозмірним із метою такого виселення, тим більше, що відповідач згідно акту № 1 обстеження службового житлового приміщення від 12.06.2018 року в спірному житлі не проживає з жовтня 2012, а тому його слід виселити із квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення.
Судові витрати по справі становлять 1762 грн, які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь КЕВ м. Хмельницький.
Керуючись ст.ст.76, 258, 264, 265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,-
Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь КЕВ м. Хмельницького судові витрати в сумі 1 762 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст виготовлено 31.03.2019.
Суддя Маршал І. М.