ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/13743/18

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/491/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Онищенко О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 січня 2019 року, ухвалене в складі судді Коверзнева В.О., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

дата та місце складання повного тексту: 30 січня 2019 року, м.Чернігів

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 26421 грн. 01 коп. за кредитним договором від 23 жовтня 2009 року та судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву №б/н від 23 жовтня 2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписуючи заяву відповідач підтвердив, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. У п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, відповідач погодився з умовами щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для Банку передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору, а неотримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання зобов'язань.

Позивач зазначає, що дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, тобто позивач виконав умови договору надавши ОСОБА_2 кошти, а відповідач користуючись коштами, не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним зобов'язанням, що відображено у Розрахунку заборгованості. За умовами Договору в разі непогашення боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати за користування кредитом, клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, а уразі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом - сплачує проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування, а також пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті гривні) + 5% від суми позову.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 04 грудня 2018 року має заборгованість - 26421 грн. 01 коп., з яких: 5691 грн. 68 коп. - тіло кредиту; 9481 грн. 27 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом; 9513 грн. 73 коп. - нараховано пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1234 грн. 33 коп. - штраф (процентна складова).

Також позивач звертає увагу, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, але якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Умовами п.1.1.7.43 договору сторони визначили, що дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Також позивач зазначає, що викладені у позовній заяві обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, копією заяви позичальника, витягом з «Тарифів Банку», Витягом з «Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою».

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

Відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, в порушення ст.81 ЦПК України, не надано суду документального підтвердження факту надання відповідачу кредиту в сумі 11000 грн. Надані позивачем копії заяви відповідача під назвою: «виявляю бажання оформити на своє ім'я кредитку» є неналежної якості, що унеможливлює з'ясування їх змісту і не доводять самого факту укладення з відповідачем кредитного договору.

Не погоджуючись з вказаним рішення АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що договір між ОСОБА_2 та Банком було укладено. Відповідач сам звернувся до Банку з заявою про отримання кредиту у розмірі 11000 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредит був отриманий у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Отримання кредиту також підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Відповідно до підписаної заяви відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє, та їх положень зобов'язується неухильно дотримуватись.

Представник Банку вказує, що відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, оскільки суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.

Особа, яка подає апеляційну скаргу вказує, що відповідач, підписуючи анкету-заяву від 12 жовтня 2009 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2009 року ОСОБА_2 підписав Заяву про бажання оформити на своє ім'я кредиту (а.с.13, 48-49).

Підписуючи дану Заяву ОСОБА_2 погодився з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та Банком кредитний договір.

Також в заяві вказано, що ОСОБА_2 видано кредитну картку «Універсальна» «55 днів пільгового періоду» та ПІН до неї. Згідно відмітки банку зазначено номер кредитної карти: НОМЕР_2.

За умовами Довідки про умови кредитування базова відсоткова ставка в місяць складає 2,5% (а.с.14)

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23 жовтня 2009 року вбачається, що ОСОБА_2 сплачував кошти за користування кредитом час від часу внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 04 грудня 2018 року склала 26421 грн. 01 коп. з яких: 5691 грн. 68 коп. - тіло кредиту; 9481 грн. 27 коп. - нараховано відсотків за користування кредитом; 9513 грн. 73 коп. - нараховано пені; 1734 грн. 33 коп. заборгованість по судовим штрафам (500 грн. - штраф (фіксована частина); 1234 грн. 33 коп. - штраф (процентна складова)).

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, між сторонами 23 жовтня 2009 року було укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 500 грн. ліміту на кредитну картку, хоча відповідач бажав отримати кредит в розмірі 2000 грн., на платіжну картку НОМЕР_3 у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Кредитним договором є сукупність документів, що містять умови надання кредиту, а саме: заява від 23 жовтня 2009 року, Довідка про умови кредитування кредитки «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг.

Положеннями ст.ст.526, 625 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З Довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_2 були надані три кредитні картки: НОМЕР_3, яка відкрита 23 жовтня 2009 року строком дії 01/13; НОМЕР_5, яка відкрита 27 грудня 2013 року строком дії 10/16; НОМЕР_4, яка відкрита 01 листопада 2016 року строком дії 05/20 (а.с.101).

Суд також звертає увагу, що Банком було надано детальну виписку про рух коштів за вказаними картками, згідно якої вбачається, що ОСОБА_2 постійно користувалась кредитними коштами, знімав готівку, розраховувався за товари у різних магазинах та поповнювала кредитні кошти на умовах та правилах користування карткою (а.с.69-73). Факт користування коштами та часткового погашення заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості.

Вищевказане дає підстави стверджувати, що підписавши заяву та отримавши кредитну картку, відповідач підтвердив свою згоду на те, що вказана заява та картка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, становлять між ним та АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір.

При цьому суд також зауважує, що строк дії першої кредитної картки, яка була видана на підставі заяви, становить 3 роки, в той же час виданням нової картки строк дії договору кожного разу продовжувався.

Крім того, Банком надано Довідку про встановлення кредитного ліміту на платіжні картки ОСОБА_2 згідно якої останній раз кредитний ліміт було збільшено до 11000 грн. (а.с.102).

Як вбачається з розрахунку банку, станом на грудень 2018 року заборгованість ОСОБА_2 по тілу кредиту складала 5691 грн. 68 коп., отже, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також підлягають стягненню відсотки за користування кредитом в сумі 9481 грн. 27 коп., а разом 15172 грн. 95 коп.

Крім того, за умовами договору передбачено стягнення штрафів при порушенні клієнтом строків платежів більш ніж на 120 днів у розмірі 500 грн. та 5% від ціни позову.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 15172 грн. 95 коп., то 5% від зазначеної суми становить 758 грн. 65 коп., що разом з фіксованою сумою штрафу у розмірі 500 грн. складає 1258 грн. 65 коп., які також підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь Банку.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої пені, то колегія суддів приходить до висновку про відмову у їх задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідна правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові №6-2003ці15 від 23 жовтня 2015 року.

За таких обставин з ОСОБА_2 на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 23 жовтня 2009 року у розмірі 16431 грн. 60 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту 5691 грн. 68 коп., заборгованість по процентах 9481 грн. 27 коп., 500 грн. штрафу (фіксована частина), 758 грн. 65 коп. штрафу (процентної складової)

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 1092 грн. 44 коп. у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції та 1638 грн. 66 коп., а разом 2731 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч.1 п.4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 січня 2019 року - скасувати.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість у розмірі 16431 (шістнадцять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 60 коп. за кредитним договором № б/н від 23 жовтня 2009 року.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судові витрати судові витрати по справі у розмірі 2731 (дві тисячі сімсот тридцять одна) грн. 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: