У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019 Справа №607/4759/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Нюня Н.А.

представника заявника Баранець ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №607/4759/14-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.04.2017 року у цивільній справі № 607/4759/14-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 28.07.2003 року, виданого міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя. В обгрунтування поданої заяви зазначила, що 30.10.2009 року співвласники квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 30.10.2009 року подарували належні їм 2/3 частки вказаної квартири ОСОБА_5 , що підтверджується договором дарування від 30.10.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., за реєстром №653. Відтак у відповідності до ст.346 ЦК України з моменту підписання зазначеного договору право власності заявника на вказане нерухоме майно припинилося. Арешт на квартиру накладався судом за заявою позивача у справі з метою забезпечення позову до ОСОБА_2 , як поручителя ОСОБА_3 відповідно до договорів поруки №014/1676/81/03682/2 від 11.11.2010 року та №014/1676/3/11106/2 від 10.03.2010 року, укладених із ПАТ «Ерсте банк». Однак, на момент підписання вказаних договорів поруки договір дарування квартири вже був укладений і право власності на вказане майно перейшло до ОСОБА_5 . У зв"язку із наведеним, перебування вказаної квартири під арештом порушує права третіх осіб на реєстрацію права власності та розпорядження своєю власністю. Із врахуванням наведеного просить заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Представник заявника адвокат Баранець О.А. у судовому засіданні заяву підтримала та просить її задовольнити.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» надіслало письмові заперечення на заяву про скасування заходів забезпечення позову. У задоволенні заяви просить відмовити, посилаючись серед іншого на те, що з положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та норм ст.334 ЦК України слідує, що у разі, якщо договір про відчуження майна пділягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Положення п.14 договору дарування від 30.10.2009 року в частині виникнення права власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 не відповідають нормам діючого на момент укладення даного договору законодавства; право власності ОСОБА_6 на квартиру підлягало обов"язковій державній реєстрації; фактично право власності ОСОБА_6 на квартиру не виникло, так як воно не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Таким чином, із врахуванням того, що на даний час зобов"язання ОСОБА_2 перед ТОВ «ФК «Інновація» за кредитними договорами №014/1676/81/03682 від 31.07.2007 року та №014/1676/3/11106 від 04.03.2008 року не виконані, а право власності на спірну квартиру не перейшло до набувача майна за договором, позивач вважає, що підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. Просить заяву про скасування заходів забезпечення позову розглядати у відсутності представника позивача.

Інші учасники справи у судове засідання не з"явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову повідомлялися належним чином.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає що заява про скасування заходів забезпечення позову до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.06.2019 року задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» заборгованість за кредитним договором №014/1676/81/03682 від 31.07.2007 року у сумі 16120 доларів США 15 центів та заборгованість за кредитним договором №014/1676/3/11106 від 04.03.2008 року у сумі 12107 доларів США 22 центи та 3654 грн. сплаченого судового збору по 1827 грн. з кожного.

Ухвалою суду від 18.04.2017 року у вказаній справі за заявою позивача було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 28.07.2003 року, виданого міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 18.04.2017 року.

В силу вимог ч.ч.1,2,4 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п"яти днів з дня його надходження до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев"яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи-ч.7 ст.158 ЦПК України.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №145611977 від 16.11.2018 року трикімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на підставі дубліката свідоцтва про право власності виданого міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя 28.07.2003 року згідно розпорядження органу приватизації №30291 від 18.10.1999 року.

З долученого до заяви про скасування заходів забезпечення позову договору дарування, укладеного 30.10.2009 року та посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., за реєстром №653 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подарували належні їм 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними-ч.1 ст. 369 ЦК України.

Статтею 346 ЦК України визначено підстави припинення права власності, зокрема у відповідності до пункту першого частини першої даної статті право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідності до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом першим ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року передбачено, що право власності підлягає державній реєстрації.

У відповідності з частинами другою, третьою ст..3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Статтею п"ятою даного Закону визначено, що у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Як встановлено судом, після укладення договору дарування ОСОБА_6 в установленому порядку не зареєстрував право власності на набуті в дар 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 .

За таких обставин, проаналізувавши заяву про скасування заходів забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 після укладення нотаріально посвідченого договору дарування не зареєстрував за собою право власності на набуте за договором майно, суд приходить до висновку, що на даний час процедура припинення права власності заявника ОСОБА_2 на спірну квартиру в установленому законом порядку не завершена, оскільки ані державна реєстрація припинення права власності, ані державна реєстрація набуття права власності на дану квартиру за новим власником на момент надходження до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову не відбулись, що підтверджується наявною у матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до якої квартира АДРЕСА_2 перебуває у статусі об`єкта спільної сумісної власності. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжитих згідно ухвали суду від 18.04.2017 року у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 158, 258-260, п.4 ч.1 ст.353, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 607/4759/14-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами-відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не була вручені у день його(її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич