ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9171/18 Номер провадження 22-ц/814/1260/19Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Лобова О.А., Одринської Т.В.,

при секретарі Ачкасовій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Української медичної стоматологічної академії на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Української медичної стоматологічної академії, треті особи: Управління державної казначейської служби України у м. Полтаві, Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України, Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Української медичної стоматологічної академії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління державної казначейської служби України у м. Полтаві, про поновлення на роботі.

Просила поновити її на роботі на повній ставці препаратора кафедри мікробіології Української медичної стоматологічної академії. Виплатити їй середній заробіток у розмірі 1360384,2 грн.

04 березня 2019 року ОСОБА_1 заявила клопотання про застосування до відповідача заходів процесуального примусу за невиконання процесуального обов`язку щодо написання заяви свідка, також прохала зобов`язати відповідача написати належну заяву свідка і якщо до неї будуть додані копії письмових доказів, то оформити їх згідно ч.5 ст. 95 ЦПК України та вказати відповіді на яке питання вони відносяться.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2019 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено.

Застосовано до відповідача Української медичної стоматологічної академії заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнуто із Української медичної стоматологічної академії на користь держави штраф у сумі 1921 грн.

Зобов`язано відповідача написати належну заяву свідка, у відповідності до вимог ст. 93 ЦПК України, в разі подання до неї письмових доказів, оформити їх у відповідності до ч.5 ст. 95 ЦПК України, та вказати відповіді на які запитання вони відносяться, оскільки подана заява не відповідає вимогам ст. 93 ЦПК України.

Не погодившись з даною ухвалою суду її в апеляційному порядку оскаржила Українська медична стоматологічна академія.

У апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права, оскільки ОСОБА_2 мала право на дачу відповіді на запитання позивача, як представник відповідача, копія відповіді на запитання надсилалася позивачу, про що свідчить копія фіскального чеку, при цьому вимоги ст. 93 ЦПК України не містять обов`язку надання підтверджень її надсилання суду. Обов`язок передбачений ст. 93 ЦПК України відповідачем виконаний.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що апеляційна скарга подана із порушенням вимог ЦПК України та вважає ухвалу законною та обґрунтованою.

Також у відзиві на апеляційну скаргу, а також поданих до початку розгляду справи заявах ОСОБА_1 заявила ряд клопотань, які вирішені ухвалою суду, зокрема, від 16 липня 2019 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2019 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору залучені: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного Управління ДФС у Полтавській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, Полтавське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області.

У судове засідання представники Української медичної стоматологічної академії не з`явилися, будучи належим чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Від представника Української медичної стоматологічної академії надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу без її участі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 липня 2019 року апеляційне провадження у частині оскарження ухвали Октбярського районного суду м. Полтави від 04 березня 2019 року щодо зобов`язання належного оформлення закрито.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи 06 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала клопотання про зобов`язання відповідача надати відповідь на запитання в порядку ст. 93 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 93 ЦПК України учасник справи має право постановити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Згідно ч. 2 ст. 93 ЦПК України учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 43 ЦПК України визначено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Задовольняючи клопотання позивача суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заява представника за довіреністю ОСОБА_2 в порядку ст. 93 ЦПК України подана не до першого судового засідання, крім того, підтвердження того, що вона подана уповноваженою особою не надано, оскільки із Довіреності № 09 від 02 січня 2019 року не вбачається, що ОСОБА_2 є посадовою особою, а також не надіслано такої копії заяви учаснику справи, який поставив письмові запитання.

Відтак, суд першої інстанції правильно застосував до відповідача заходизахід процесуального примусу у виді штрафу, передбачений цим Кодексом, за невиконання учасником справи його обов`язків.

Доводи наведені в апеляційній скарзі відносно того, що відповіді на запитання, які поставлені позивачем у першій заяві по суті справі надані ОСОБА_2 , яка є представником відповідача, а чинне законодавство про працю визначення поняття «посадова особа» не місить, не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції з таких міркувань.

Згідно ч.2 ст. 93 ЦПК України учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

Саме посилання представника відповідача у апеляційній скарзі, щодо відсутності визначення у трудовому законодавстві поняття посадової особи колегія суддів вважає безпідставним, оскільки поняття «посадова особа» визначається із сукупності законів та інших нормативно правових актів.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну службу» посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених ч. 1 ст. 1 цього Закону. У ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зазначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Державною інспекцією України з питань праці від 24 липня 2014 року також надавалося роз`яснення щодо поняття «посадова особа»

Постановою Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво» було викладено правову позицію, де визначено службову особу, як особу у якої наявні організаційно-розпорядчі обов`язки - обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності.

Відтак, азалізуючи чинне законодавство та беручи до уваги особливості розуміння цього поняття у трудовому праві, вірним слід вважати, що посадова особа це працівник, професійний управлінець, який на підставі трудового договору (контракту) постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснює функції управління та керівництва діяльністю всієї організації (підприємства, установи, організації) та/або її підрозділами, роботою працівників, володіє владними повноваженнями, в тому числі контрольними, які дозволяють приймати такі рішення і здійснювати такі дії, які спричинюють виникнення правових наслідків для інших працівників.

При цьому, відповідачем не надано жодного доказу, що представник ОСОБА_2 наділена вищевказаними повноваженнями.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом в судовому засіданні 07 лютого 2018 року була надана можливість подати заяву в порядок уст. 93 ЦПК України не підтверджується наданими суду матеріалами, а клопотання про витребування додаткових матеріалів представник особи, яка подала апеляційну скаргу не заявила.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст. 93 ЦПК України відповіді на запитання подаються до суду учасником справи фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання.

Представником Української медичної стоматологічної академії не обґрунтовано, які поважні причини перешкодили відповідачу подати заяву свідка у строки визначено ч. 3 ст. 93 ЦПК України.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстави для зміни чи скасування ухвали суду в частині накладення штрафу відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Української медичної стоматологічної академії - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2019 року в частині накладення штрафу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текс постанови виготовлено 18 липня 2019 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.А. Лобов

Т.В. Одринська