Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/108/19
Провадження № 2/670/165/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області -- Самсонович Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держземагентства у Віньковецькому районі Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Віньковецького районного суду із вказаним позовом до відділу Держземагентства у Віньковецькому районі про встановлення факту, що має юридичне значення, зобов`язання вчинити дії, у якому просила зобов`язати вилучити внесені з порушенням земельного законодавства координати в кадастрову карту України, визнати дії відповідача незаконними під час реєстрації права власності на земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької АДРЕСА_1 , та встановити факт накладок земельних ділянок.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказувала, що працівниками відділу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при реєстрації земельних ділянок з кадастровим номером НОМЕР_1 28.08.2014 року та з кадастровим номером НОМЕР_2 29.10.2014 року на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були допущені порушення Закону України «Про державний земельний кадастр», через що вона не може приватизувати земельну ділянку по АДРЕСА_2 . А саме, під час проведення кадастрової зйомки землевпорядною організацією ЗАЦ «Карат» було зафіксовано накладку-перетин ліній, а в натурі (на місцевості) -- захват частини земельної ділянки по АДРЕСА_2 та частини приміщення кухні-сараю. Крім того, технічна документація суміжниками з боку користувачів земельних ділянок по вул. Подільська, 62 та 64 не погоджена.

Ухвалою суду від 14.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху для усунення недоліків.

26.02.2019 року ухвалою Віньковецького районного суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року у справі замінено неналежного відповідача - відділ Держземагентства у Віньковецькому районі на належного - Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області.

Ухвалою суду від 10.04.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Пояснила, що вона уклала із ЗАЦ «Карат» договір на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_2 , та при виготовленні технічної документації було встановлено, що частина земельної ділянки вже приватизована сусідом ОСОБА_2 В подальшому вона звернулась до державного реєстратора по питанню неправильного встановлення координатів поворотних точок меж земельної ділянки по АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , однак їй було відмовлено. Крім того позивач вказувала, що ОСОБА_2 приватизовано 0,25 га, тоді як сільською радою йому надано дозвіл на приватизацію лише 0,23 га. У результаті він захватив земельну ділянку, на якій знаходиться частина приміщення хліва і спільна криниця. Однак державний реєстратор, незважаючи на вказані недоліки, а також на відсутність погодження меж суміжним землекористувачем ОСОБА_6 , не перевірив, що існують накладки земельних ділянок, та перевищивши свої повноваження зареєстрував за ОСОБА_2 та ОСОБА_7 спірні земельні ділянки, і вніс відомості про них на публічну кадастрову карту України.

Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за довіреністю Т.Л. Самсонович у судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити.

Пояснила, що для реєстрації земельної ділянки кадастровому реєстратору надається документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, а сертифікований інженер-землевпорядник як особа з відповідною землевпорядною освітою, що дозволяє проводити проектування землевпорядної документації, повинен досліджувати та аналізувати наявні документи для розробки проекту землеустрою на відповідність Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.

У разі відповідності заяви разом з документами вказаним вимогам державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її.

Щодо твердження позивача про накладки земельних ділянок, які розташовані по АДРЕСА_2 , представник зазначила, що згідно зі ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» особа, яка бажає внести відомості до Державного земельного кадастру, звертається до Державного кадастрового реєстратора з заявою, до якої додає оригінал документації землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, документацію землеустрою у формі електронного документа. Державний кадастровий реєстратор протягом 14 днів з дня реєстрації заяви перевіряє відповідність документів вимогам законодавства, за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Тобто визначити, чи дійсно одна земельна ділянка накладається на іншу, може визначити лише Державний кадастровий реєстратор відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр». Однак ОСОБА_1 не зверталась до Державного кадастрового реєстратора відділу у Віньковецькому районі Головного управління із заявою про внесення відомостей про земельну ділянку, яку вона бажає приватизувати, та відомості про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесені. Тому державним кадастровим реєстратором було правомірно внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і в нього не було законних підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації цих земельних ділянок.

Водночас представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за довіреністю Л.В. Коруняк, надіслала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області заперечує проти позову в цілому та вважає його таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно п. 8 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Стаття 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» вказує, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Крім того, процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначена Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі за текстом - Порядку).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

Згідно п. 4 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів;

- оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

- документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Отже, вказана норма встановлює вичерпний перелік документів, що мають подаватися для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про землеустрій» визначено, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів,державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується у паперовій формі підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою.

Відповідно до п. 70 Порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру разом із перерахованими вище документами, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей до Державного земельного кадастру;

3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

У разі відповідності заяви разом з документами вимогам, зазначеним у цьому пункті, Державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її.

Згідно п. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Дана норма містить вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. Відмова у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки з інших, ніж зазначені вище, причин заборонена.

Разом з тим, позивач не надала належних та допустимих доказів, які підтверджують факт накладки спірних земельних ділянок,оскільки єдиним належним та допустимим доказом є лише рішення Державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі у зв`язку із накладкою на іншу земельну ділянку.

Заслухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, вивчивши всі доводи та заперечення, суд доходить висновку, що позов до задоволення не підлягає.

За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.10.2014 року.

Позивач ОСОБА_1 проживає по сусідству із відповідачем, а саме по АДРЕСА_4 та за дорученням Босака Є. ОСОБА_8 . і ОСОБА_9 займається приватизацією земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 .

Рішенням № 8-24/2013 Нетечинецької сільської ради від 09.07.2013 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо надання йому у власність земельної ділянки в орієнтованому розмірі 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

23.07.2013 року між ОСОБА_2 та Віньковецьким районним виробничим відділом ДП «Центр ДЗК» укладено договір № 68-04-09-3287 на виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

23.07.2013 року інженером-землевпорядником ОСОБА_10 у присутності замовника ОСОБА_2 , представника Нетечинецької сільської ради, сільського голови Марисика М.І., суміжних землекористувачів ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , складено протокол визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки (на місцевості), де зазначено, що по лінії від Г до А - землі невстановленого власника, та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Рішенням Нетечинецької сільської ради від 30.09.2014 року № 3-34/2014 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 на території Нетечинецької сільської ради» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських споруд ОСОБА_2 на території Нетечинецької сільської ради в с. Нетечинці по вул АДРЕСА_4 61, та передано земельну ділянку у власність.

Водночас, рішенням Нетечинецької сільської ради № 5-33/2014 від 08.08.2014 року сесією сільської ради було надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_3 , без погодження межі із спадкоємцями ОСОБА_12 - ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , які безпідставно відмовляються від підпису протоколу погодження межі.

Згідно з кадастровим планом та відповідно до пояснювальної записки до вказаної технічної документації, розмір земельної ділянки становить 0,2500 га, суміжні землевласники та землекористувачі до визначених меж земельної ділянки претензій не мають, про що складені відповідні протокол та акт.

Рішенням Нетечинецької сільської ради № 7-25/2013 від 11.09.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 », згідно якого було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки про надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки в орієнтовному розмірі 0,48 га, з них для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_3 , розміром 0,18 га, та договір від 23.07.2013 року 68-04-09-3288 на виконання робіт по виготовленню проекту щодо відведення земельної ділянки між замовником ОСОБА_3 та Віньковецьким районним виробничим відділом ДП «Центр ДЗК».

18.05.2015 року 42 сесія шостого скликання Нетечинецької сільської ради за № 7-42/2015 прийняла рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 на території Нетечинецької сільської ради», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та передано у власність земельні ділянки, в тому числі земельну ділянку розміром 0,1805 га в АДРЕСА_4 .

23.07.2013 року інженером-землевпорядником ОСОБА_10 у присутності замовника ОСОБА_3 , представника Нетечинецької сільської ради, сільського голови ОСОБА_14 .І ОСОБА_15 , суміжних землекористувачів, у тому числі ОСОБА_6 складено протокол (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки (на місцевості), де зазначено, що по лінії А-Б та Г-А суміжним землекористувачем є ОСОБА_6 . Вказаний протокол ОСОБА_6 не підписаний.

Згідно акту обстеження земельних ділянок від 05.06.2014 року, складеного комісією Нетечинецької сільської ради, межа між земельними ділянками Дурача Я.Н ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 не порушена, межові знаки знаходяться на старих місцях.

Рішенням сесії Нетечинецької сільської ради № 8-33/2014 від 08.08.2014 року надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок без погодження межі по АДРЕСА_3 , із ОСОБА_6 та спадкоємцями ОСОБА_16 ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , які безпідставно відмовляються від підпису протоколу погодження межі.

До технічної документації складена пояснювальна записка, згідно якої земельна ділянка відводиться у розмірі 0,1805 га, суміжні землевласники та землекористувачі до визначених меж земельної ділянки претензій не мають, про що складені відповідні протокол та акт, запроектована земельна ділянка межує з півночі із землями невстановленого власника.

Висновком за підписом начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області В.А. Павлюка від 29.09.2014 року № 495 після розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на відповідність положень чинних нормативних та законодавчих актів, відділ Держземагенства у Віньковецькому районі погоджує його та вважає за можливе передати у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1805 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 .

Відомості про вищезазначені земельні ділянки були внесені до Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, а саме щодо земельної ділянки ОСОБА_2 -- 28.08.2014 року ОСОБА_4 та щодо земельної ділянки ОСОБА_3 -- 29.10.2014 року ОСОБА_5 .

Наведене підтверджується ксерокопіями технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_4 , проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_4 , а також поясненнями допитаних судом як свідків державних кадастрових реєстраторів відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області Кондратюка ОСОБА_17 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Статтею 3 Закону визначено, що Державний земельний кадастр базується, зокрема, на принципах обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються.

Згідно зі статтею 6 Закону ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Стаття 15 Закону визначає перелік відомостей про земельні ділянки, що включаються до Державного земельного кадастру, зокрема, інформація про її власників (користувачів), зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера (частини 1, 5, 6 ст. 16 Закону).

За положеннями ст. 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні, за місцем її розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подається, зокрема, оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок, та ці проекти включають, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, здійснення Державної реєстрації земельної ділянки, яка безоплатно передається у власність громадянину, із земель комунальної власності, зокрема, в порядку статті 118 ЗК України, є можливим за наявності рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація земельних ділянок, які були передані у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбулась на підставі рішення № 8-24/2013 Нетечинецької сільської ради від 09.07.2013 року, про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та рішення Нетечинецької сільської ради № 7-25/2013 від 11.09.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 », які є чинними.

Згідно з приписами ст. 24 Закону «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

- особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

- власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

- органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);

- замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

- оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

- документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

- перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

- за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

У разі надання відмови з підстави, визначеної абзацом другим частини шостої цієї статті, заявнику повідомляється найменування та адреса органу, до повноважень якого належить здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзаці третьому цієї частини, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний термін повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки.

Отже, Законом та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 прямо не передбачено можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки в разі видання відповідним органом влади незаконних рішень про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та її передачу у власність.

Разом з тим, як зазначалось вище, стаття 3 Закону визначає принципи, на яких базується Державний земельний кадастр, одними з яких є об`єктивність, достовірність та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі, а стаття 15 Закону передбачає обов`язкове включення до Державного земельного кадастру інформації про її власників (користувачів), а також про зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.05.2019 року, державним реєстратором 04.10.2014 року зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером № НОМЕР_1 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельні споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_3 , та 25.05.2015 року зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером № НОМЕР_2 площею 0,1805 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3 .

В той же час у Державному земельному кадастрі вказані земельні ділянки залишаються зареєстрованими за ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що за твердженнями позивача унеможливлює завершення виготовлення нею технічної документації із землеустрою на суміжну земельну ділянку з метою подальшої державної реєстрації цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки державний кадастровий реєстратор не перевірив достовірність поданих ОСОБА_2 та ОСОБА_7 документів, і залишив поза увагою факт накладання спірних земельних ділянок одна на одну.

Частинами 1, 2 і 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У судовому засіданні позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт накладки спірних земельних ділянок, а її посилання на встановлені судом такі обставини при розгляді справи № 670/655/17 за позовом ОСОБА_1 до Земельно-аграрного центру «Карат» м. Хмельницький, заступник директора ОСОБА_18 про невиконання договірних робіт, суд відхиляє, оскільки рішенням суду від 27.11.2017 року встановлено лише наявність спору щодо встановлення меж земельної ділянки між власниками ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з одного боку та землекористувачами ОСОБА_13 та ОСОБА_9 з іншого, в інтересах яких діє ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23.03.2015 року у цивільній справі № 670/47/15-ц відмовлено ОСОБА_1 до відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсною технічної документації за безпідставністю заявлених вимог, що полягали в оспорюванні позивачем технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_3 , та визнання недійсним свідоцтва від 04.03.2015 року про право власності на земельну ділянку АДРЕСА_4 .

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 21.05.2015 року вказане рішення залишене без змін та набрало законної сили.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11.11.2014 року, що ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22.12.2014 року залишено без змін встановлено, що відповідно до експертного висновку та акту обстеження земельної ділянки земельною комісією сільської ради від 02 серпня 2013 року розміри ділянки землі по вул. Подільській ( ОСОБА_2 ) співпадають. Згідно акта обстеження вони становлять 0,42 га, а за експертним висновком - 0,4261 га. По АДРЕСА_2 , відповідно 0,23 га та 0,2305 га, а згідно показань експерта, погрішності в десятитисячних викликані якістю вимірювальних приладів. Прилад застосований ним є більш досконалим, і у зв`язку з більш точним вимірюванням змінилась конфігурація ділянки землі і розміри.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд доходить висновку, що державні реєстратори Віньковецького відділу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області Кондратюк О.В. та Островський О.В. при здійсненні державної реєстрації земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_7 діяли згідно вимог Закону, оскільки жодних даних на момент реєстрації про знаходження в межах спірних земельних ділянок іншої земельної ділянки або її частини не було, і в суді доказів того, що земельні ділянки накладаються, не здобуто. Тому підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у державних реєстраторів не було, і саме на цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наголошували у судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Керуючись Законом України «Про державний земельний кадастр», ст.ст. 10-13, ст. 17, ст.ст. 81-82, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу Держземагентства у Віньковецькому районі Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 01.07.2019 року.

Суддя О.М. Волкова