Справа № 185/1749/19
Провадження № 2/185/2119/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 квітня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Муржиєвої І.О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,
22 лютого 2019 року позивач звернулась з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з липня 1982 року по червень 1996 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у цей період була придбана квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.1992 року, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-4519.
Відповідач у добровільному порядку не бажає поділити спільне майно, тому позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи, відповідно до положень ст.280 ЦПК України.
З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що з липня 1982 року по червень 1996 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
За даними КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 червня 1992 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 1-4519.
Таким чином квартира АДРЕСА_3 набута подружжям за час шлюбу і відповідно до ст. 60 СК України належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
За змістом ст.69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Оскільки позовних вимог про поділ майна в натурі не заявлено, суд має визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності, визнавши право власності за кожним з подружжя на 1/2 частку квартири.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати, понесені позивачкою на сплату судового збору при подачі позовної заяви, у сумі 768 грн 40 коп підтверджуються платіжним дорученням (а.с.1).
Оскільки спільне сумісне майно подружжя рішенням суду поділене порівну, судові витрати по справі слід покласти на сторони порівну і стягнути з відповідача 1/2 частку понесених позивачкою судових витрат, тобто 384 грн 20 коп.
Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рівними по 1/2 частці кожному з них.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

-ОСОБА_2, 49100 АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_1,

-ОСОБА_3, АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя У.М. Болдирєва