РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17340/18

пр. № 2/759/2311/19

18 квітня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді Петренко Н.О.

при секретарі Васюрі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивує свої вимоги тим, що з 21.03.1998р. він перебував з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 19.08.2004р. було розірвано. Від шлюбу народилась донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Ще до офіційного розірвання шлюбу відповідачка з донькою переїхала до своєї матері за адресою: АДРЕСА_1. З того часу вже більше 14 років відповідачка в спірній квартирі жодного разу не з`являлася, але залишається бути зареєстрованою, участі у витратах по сплаті комунальних послуг та витрат на утримання прибудинкової території не несе, добровільно з реєстраційного обліку не знялася.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач про день слухання справи належним чином повідомлялася, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, тому суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно витягу з Розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації в м.Києві від 19.07.1994р. змінено договір найму приміщення трикімнатної квартири АДРЕСА_2 з ОСОБА_4 на ОСОБА_1.

Рішенням Святошинського районного суду від 19.08.2004р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА від 01.11.2018р. ОСОБА_2 зареєстрована: АДРЕСА_2.

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Долучені до справи копії пояснень свідків суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заявлених вимог, а тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю на законі та недоведеністю матеріалами справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 83, 95, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Петренко Н.О.