справа № 208/7064/18
№ провадження 2/208/1661/19
УХВАЛА

02 травня 2019 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

за участю секретаря Каграманян Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості за договором позики», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики, яка, станом на 10.10.2018р. складається з:

- 61 776,00 грн. сума боргу за договором позики;

- 7 956,75 грн. - інфляційні нарахування;

- 2 584,44 грн. - 3% річних від простроченої суми.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 10.02.2017р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він передав відповідачу, а відповідач отримав від позивача 60 537,00 грн., про що відповідач власноруч написав розписку, у якій зобовязався повернути отримані від позивача кошти до 10.05.2017р.

Звернувшись до суду із вищезазначеним позовом, позивач також звернувся до суду із письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Водночас, згідно ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

При цьому, згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч.2 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобовязані:

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи;

3) зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою;

Згідно ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Враховуючи вищевикладене, суд, з метою сприяння учасниками судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, дійшов висновку про те, що, для зясування обставин, які мають значення для справи і на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, виникла необхідність отримати в судовому засіданні особисті пояснення позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.223, 258 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Розгляд справи відкласти на 12.06.2019р. о 15.00 год.

Викликати в судове засідання, призначене 12.06.2019р. о 15.00 год. в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, каб. № 16, для надання особистих пояснень позивача, роз'яснивши останньому, що, згідно ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо повторна неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Нельга Д. В.