Справа №: 296/3239/18
Провадження № 2/272/29/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 23.05.2012 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 12500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

04.08.2014 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.08.2014 року. Станом на день смерті заборгованість ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором №б/н від 23.05.2012 року становить - 12658,77 грн., яка складається з наступного: 12302,79 грн. - заборгованість за кредитом; 355,98 грн. - заборгованість за відсотками.

На виконання вимоги ч.2 ст.1281 ЦК України позивачем 24.07.2016 року була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса, за результатами розгляду якої 08.08.2016 року отримано відповідь приватного нотаріуса в якій зазначалось, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_1. В подальшому, а саме 19.08.2016 року до спадкоємця, ОСОБА_1, було направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій ОСОБА_1 не було виконано.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованість у розмірі 12658,77 грн. за кредитним договором № б/н від 23.05.2012 року, а також стягнути з відповідача на користь АТ КБ ПриватБанк сплачений при подачі позову до суду судовий збір.

24.09.2018 року від відповідача по справі ОСОБА_1 на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву в яких остання зазначила, що поданий позов є незаконним, необґрунтованим, та таким, що підлягає залишенню без задоволення. В обґрунтування поданих заперечень відповідач зазначила, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту існування заборгованості, надані позивачем документи на думку відповідача не можуть підтверджувати наявність у неї боргу перед позивачем, зазначена в позовній заяві сума заборгованості не відповідає дійсності. До поданих заперечень відповідач долучила копію довідки виданої ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_2 від 04.09.2013 року №852428 відповідно до якої вбачається, що станом на 04.09.2013 року ОСОБА_2 не має заборгованості перед ПАТ КБ ПриватБанк (а.с.67-68).

16.10.2018 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на заперечення ОСОБА_1 в якій зазначено, що банком надано належні докази укладення між ним та ОСОБА_2 кредитного договору, ОСОБА_2 була належним чином ознайомлена з умовами кредитування, отримання карти та видачі кредитних коштів, при укладенні договору було обговорено всі істотні умови. Крім того, до відповіді на заперечення було долучено виписку з банківського рахунку ОСОБА_2 та вказано, що зі змісту вказаної виписки вбачається, що позичальник ОСОБА_2 користувалася коштами наданими позивачем, отримувала кошти через банкомат, що свідчить про отримання нею картки Універсальна, без наявності якої здійснення вищевказаних операцій неможливе. Щодо наданої відповідачем довідки №852428 зазначено, що позичальник ОСОБА_2 почала користуватись кредитними коштами з 13.01.2014 року, що підтверджується випискою по карті. Позовні вимоги банку просить задовольнити в повному обсязі. (а.с.73-80).

Представник позивача в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, в поданому до суду запереченні від 24.09.2018 року розгляд справи просила провести у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Відповідно до укладеного між позивачем та ОСОБА_2 договору № б/н від 23.05.2012 року вбачається, що ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 12500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с.8). ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з памяткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ТП №245763 вбачається, що 04 серпня 2014 року ОСОБА_2 померла (а.с.31). При цьому, покладені на неї кредитним договором зобовязання в повному обсязі не виконала, та станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором № б/н від 23.05.2012 року становить - 12658,77 грн., яка складається з наступного: 12302,79 грн. - заборгованість за кредитом; 355,98 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком суми заборгованості наданим позивачем (а.с.3-4). Відповідно до виписки руху коштів по картковому рахунку належному ОСОБА_2 наданому позивачем вбачається, що позичальник ОСОБА_2 починаючи з 13.01.2014 року дійсно користувалася кредитними коштами наданими позивачем, отримувала їх через банкомат, що свідчить про те, що ОСОБА_2 також отримала кредитну картку, без якої здійснення вищевказаних банківських операцій було б неможливим. Крім того, з вищевказаної виписки вбачається, що ОСОБА_2 частково погашала заборгованість за кредитним договором (а.с.81).

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем у відповідності до вимог ч.2 ст.1281 ЦК України, 24.07.2016 року було направлено до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 лист - претензію кредитора, та 08.08.2016 року отримано відповідь зі змісту якої вбачається, що спадщину яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1, та на імя останньої було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ј частину квартири №13, що знаходиться за адресою: м.Житомир, майдан Згоди, буд.2/98, що належала ОСОБА_2, померлій 04 серпня 2014 року (а.с.32-36). В подальшому, а саме 19.08.2016 року позивачем на виконання вимог ЦК України було надіслано спадкоємцю ОСОБА_2 - ОСОБА_1 лист - претензію, в якому позивач пред'явив свої вимоги, проте жодних дій з боку ОСОБА_1 не було виконано (а.с.37). На даний час заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.05.2012 року не погашено.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 629, ч.2 ст.651, 625, 1049, 1050, 1054,1261,1281,1282,1296 ЦК України.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.529 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Відповідно до пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач по справі ОСОБА_1 згідно матеріалів спадкової справи прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, та є такою, що має відповідати за її зобовязаннями, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.05.2012 року у розмірі 12658,77 грн.

Задовольняючи позов, суд у відповідності до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст.509, 526, 610, 611, 625, 626, 629, ч.2 ст.651, 625, 1049, 1050, 1054, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 81, 82, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (, р/р №3111, МФО 305299, місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д), заборгованість у розмірі 12658,77 грн. (дванадцять тисяч шістсот пятдесят вісім гривень сімдесят сім копійок) за кредитним договором № б/н від 23.05.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (, р/р №3111, МФО 305299, місцезнаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д), понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_4