Провадження № 2/522/2167/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання _,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на транспортний засіб,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2018 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 у якому з урахуванням уточнень просила суд ухвалити рішення, яким витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 легковий автомобіль марки HONDA, модель ACCORD, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та визнати за нею право власності на вищевказаний автомобіль, який на теперішній час зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3 На підтвердження своїх доводів позивачка вказує, що спірний автомобіль вибув з її володіння поза її волею, на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенком О.О. 22.04.2013 року, яку позивачка за її твердженням не підписувала. На підтвердження своїх доводів позивачка посилається на такі письмові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного спірного засобу серії НОМЕР_4 на імя ОСОБА_1, ухвалу слідчого судді Южненського міського суду Одеської області Котова В.Г. від 13.11.2014 року у справі № 519/1442/14-к, висновок судового експерта № 204-п від 24.07.2014 року, розписка ОСОБА_2 про отримання спірного автомобілю на відповідальне зберігання, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 27.06.2014 року та інші.

Ухвалою судді від 30.10.018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у звязку із наявними недоліками, які 27.11.2018 року були усунуті позивачкою (заява від 23.11.2018 року).

Ухвалою судді від 06.12.2018 року відкрите провадження у справі, підготовче засідання призначене на 21.01.2019 року.

Під час підготовчого провадження від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзиви на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надходили, клопотання не заявлялись.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.04.2019 року.

У судове засідання, яке відбулось 26.06.2019 року учасники справи не зявились.

25.06.2019 року до канцелярії суду надійшла заява позивачки у якій вона просила розглянути справу за її відсутністю, підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити.

25.06.2019 року до канцелярії суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Скіндера В.Б., я у якій він зазначив, що позов визнає у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином сповіщений.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін та їх представників.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без й ого проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 02.07.2019 року.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову у частині витребування спірного автомобіля у відповідача ОСОБА_2 В задоволенні решти позовних вимог (про визнання права власності) суд вважає за необхідне відмовити за наступних підстав.

Як встановлено судом на підставі наявних у справі письмових доказів у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області мені, ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить легковий автомобіль марки HONDA, модель ACCORD, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1. У відповідності до договору про безоплатне користування від 08.04.2013 року право користування належним позивачці автомобілем було надане ОСОБА_2. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу у графі «особливі відмітки» зазначено, що право керування автомобілем має ОСОБА_2

08.04.2013 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_7 договір прокату № 065/2013, згідно з яким спірний автомобіль був переданий ОСОБА_7 у тимчасове користування до 07.05.2013 року. На виконання цього договору, 08.04.2013 року автомобіль, разом з ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу був переданий ОСОБА_2 ОСОБА_7 Згоду на відчуження автомобілю ОСОБА_2 на користь третіх осіб позивачка не надавала. В укладеному договорі прокату також відсутні посилання на можливість переходу права власності на автомобіль.

В обумовлений сторонами строк автомобіль ОСОБА_7 ОСОБА_2 не повернув. Знайти ОСОБА_7 не надалось можливим, він змінив номер телефону, за місцем реєстрації не знаходився. З цього приводу 11.04.2014 року ОСОБА_2 до правоохоронних органів було подано заяву відносно незаконних дій ОСОБА_7

У ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2014 року за № 0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, позивачці стало відомо, що 23.04.2013 року спірний автомобіль був знятий з реєстраційного обліку та оформлений на ОСОБА_8 30.04.2013 року. Переоформлення автомобілю було проведено на підставі довіреності на право розпорядження спірним автомобілем, виданої від імені позивачки на імя ОСОБА_9 та посвідченої приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенком О.О. 22.04.2013 року.

У подальшому, а саме 27.06.2014 року, належний позивачці автомобіль був переоформлений на ОСОБА_3, який дотепер залишається його титульним власником у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 27.06.2014 року.

Про незаконне переоформлення автомобілю ОСОБА_2 повідомив позивачку наприкінці січня 2015 року, що підтверджується листом від 25.01.2015 року.

У ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000286 спірний автомобіль був виявлений працівниками міліції та вилучений у ОСОБА_3 15.01.2015 року спірний автомобіль був переданий слідчим ОСОБА_2 на відповідальне зберігання, як речовий доказ, що підтверджується відповідною розпискою, яку було написано ОСОБА_2 та імя керівника слідчого підрозділу міліції.

Довіреність на імя ОСОБА_7 позивачка не підписувала, що підтверджується висновком судового експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 № від 24.07.2014 року № 204-п, складеним на підставі постанови слідчого від 03.07.2014 року про призначення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000286 від 11.04.2014 року.

За таких обставин суд вважає доведеною ту обставину, що спірний автомобіль вибув з володіння позивачки поза її волею.

Доказів тієї обставини, що новий власник ОСОБА_3 був обізнаний про те, що довіреність на відчуження спірного автомобілю позивачка не підписувала, відсутні. Отже підстави вважати, що ОСОБА_3 є недобросовісним набувачем (ст. 387 ЦК України) відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем (ч. 1 ст. 388 ЦК України).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

На час розгляду справи спірний автомобіль знаходиться у ОСОБА_2, якому він був переданий слідчим, тобто який є добросовісним набувачем.

Оскільки спірний автомобіль вибув з володіння позивачки поза її волею, він підлягає витребуванню у добросовісного набувача ОСОБА_2 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спірний автомобіль суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль не знаходиться у власника (позивачки), а тому захист її прав власності щодо цього майна має здійснюватись шляхом предявлення віндикаційного позову, який судом задоволено. При цьому позовні вимоги про визнання права заявляються в іншому випадку - коли власник фактично володіє належним йому майном, проте це право не визнається іншими особами або у разі втрати документа, який таке право посвідчує (ст. 392 ЦК України).

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що рішення суду про витребування автомобілю на користь власника є підставою для реєстрації за ним права власності на відповідне майно.

Керуючись ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 388 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, 206, ч.2 ст. 247, ч.4 ст. 223, 258-259, 265, 268, 353-354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на транспортний засіб задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 легковий автомобіль марки HONDA, модель ACCORD, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 02.07.2019 року.

Суддя Домусчі Л. В.