Номер провадження: 22-ц/813/3335/19
Номер справи місцевого суду: 499/222/18
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Іванівського районного суду Одеської області з позовом до Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що наказом відділу освіти Іванівської РДА Одеської області №21 від 24.03.2004 року ОСОБА_2 було призначено на посаду директора Гудевичівської ЗОШ І-ІІ ступенів на умовах безстрокового контракту. На умовах даного договору позивач працювала на посаді директора до 10.12.2013 року, після чого була змушена підписати строковий трудовий договір з терміном дії з 10.12.2013 року по 10.12.2014 року. Після закінчення строку дії строкового контракту, він був переукладений та новий термін, шляхом підписання додаткової угоди №1 від 10.12.2014 року, якою термін дії контракту продовжено до 10.12.2017 року.

Так, надалі 15.02.2018 року Відділом освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області позивача було повідомлено про звільнення з посади директора Гудевичівської школи та вручено наказ №6/к від 09.02.2018 року та трудову книжку.

Після ознайомлення з вищевказаним наказом, позивач дізналася, що її було звільнено з посади директора Наказом Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області від 08.12.2017 року та наказом №38/к від 08.12.2017 року було призначено тимчасово виконуючим обов'язки директора школи за її згодою, строком на 2 місяці.

Проте, як зазначає ОСОБА_2, вона жодної згоди на призначення її тимчасово виконуючим обов'язки директора не надавала, про звільнення з посади директора її не повідомляли, а про наявність оскаржуваного наказу вона дізналася лише 15.02.2018 року.

Таким чином, позивач вважає, що її звільнення було незаконним та суперечить чинному законодавству України.

Згідно уточненої позовної заяви від 24.09.2018 року, позивач просила:

-визнати незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради та скасувати Наказ Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області №31/к від 08.12.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2»;

-визнати незаконним та скасувати Наказ Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області №19/к від 27.02.2018 року «Про призначення на посаду директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради ОСОБА_4»;

- поновити ОСОБА_2 на посаді директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради;

- стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у сумі 63226,80 грн.;

- визнати незаконним укладення строкового контракту між Іванівською районною державною адміністрацією Одеської області та ОСОБА_2 як з директором Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради в частині визначення строку контракту;

- визнати, що ОСОБА_2 перебуває на посаді директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради на підставі безстрокового контракту;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради.

Вподальшому, представник позивача подав клопотання про визнання причин пропуску звернення до суду поважними та просив поновити строк звернення до суду.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року заяву представника позивача про поновлення строку на звернення до суду задоволено частково.

Відмовлено в частині визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду з позовом в частині визнання незаконним укладення строкового контракту між Іванівської РДА Одеської області та ОСОБА_2 як з директором Гудевичівської загальноосвітньої школи Коноплянської сільської ради в частині визначення строку контракту.

Визначено поважними причини пропуску строку для звернення до суду з позовом та поновлено його в частині визнання незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради та скасування відповідного наказу №31/к від 08.12.2017 року, визнання незаконним та скасування наказу №19/к від 27.02.2018 року, поновлення позивача на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та визнання того, що ОСОБА_2 перебуває на посаді директора Гудевичівської школи на підставі безстрокового контракту.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Іванівського районного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи частково заяву представника позивача про поновлення строку для звернення до суду, суд першої інстанції виходив з поважності причин пропуску строку при зверненні до суду в частині позовних вимог, а саме в частині визнання незаконним звільненням ОСОБА_2 з посади директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради та скасування Наказу Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області №31/к від 08.12.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2», визнання незаконним та скасування Наказу відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області №19/к від 27.02.2018 року «Про призначення на посаду директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради ОСОБА_4», поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради та стягнення з Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у сумі 63226,80 грн., визнання, що ОСОБА_2 перебуває на посаді директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради на підставі безстрокового контракту. Одночасно суд вважав, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для звернення до суду на 4 роки з позовною вимогою про визнання незаконним укладення строкового контракту між Іванівською районною державною адміністрацією Одеської області та ОСОБА_2 як з директором Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради в частині визначення строку контракту посилаючись на те, що даний контракт був підписаний позивачем 10 грудня 2013 року і вона, будучи ознайомленою з його умовами в частині строку дії, саме з 10.12.2013 року могла дізнатися про порушення свого права, а позовна заява була подана лише 13.03.2018 року, в той час, як строк для подання позовної заяви в частині оскарження строк дії контракту закінчився 10.03.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача було проведено у відповідності до закону.

Проте повністю погодитися з усіма такими висновками суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, що:

- відповідно до витягу з наказу №21 від 24.03.2004 року, ОСОБА_2 була призначена на посаду директора Гудевичівської ЗОШ з 24.03.2004 року.

- відповідно до копії заяви ОСОБА_2 від 17.10.2013 року, остання просила голову Іванівської районної ради укласти з нею контракт строком на 1 рік, на підставі чого було винесене відповідне рішення про укладання контракту з ОСОБА_2, як директора Гудевичівської ЗОШ строком на 1 рік, що також підтверджується копією рішення районної ради.

- відповідно до копії контракту від 10.12.2013 року, укладеного між Іванівською РДА Одеської області в особі голови РДА Бянової Н.А. та ОСОБА_2, як директор Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Іванівської районної ради Одеської області, ОСОБА_2 є директором Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Іванівської районної ради Одеської області на строк з 10.12.2013 р. по 10.12.2014 р. Згідно п.5.2 Контракту, контракт припиняє свою дію з підстав, передбачених чинним законодавством, та умовами самого контракту, зокрема, після закінчення строку дії контракту, за згодою сторін та інше. Відповідно до п.5.1 Контракту, зміни та доповнення до контракту вносяться шляхом підписання додаткових угод.

- відповідно до копії заяви від 06.11.2014 року, ОСОБА_2 просила голову районної ради продовжити дію контракту строком на три роки, на підставі чого було винесено рішення районної ради про внесення змін до контракту від 10.12.2013 року шляхом укладання додаткової угоди, що також підтверджується копією рішення.

- відповідно до копії додаткової угоди від 10.12.2014 року строк дії Контракту від 10.12.2013 року визначений з 10.12.2014 року до 10.12.2017 року. Дана угода є невід'ємною частиною контракту.

- відповідно до наказу №31/к від 08.12.2017 року ОСОБА_2 було звільнено з посади директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради 10.12.2017 року у зв'язку з закінченням строку дії контракту від 10.12.2013 року та додаткової угоди №1 від 10.12.2014 року на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України.

- відповідно до копії наказу від 08.12.2017 року №38/к ОСОБА_2 було призначено тимчасово виконуючим обов'язки директора Гудевичівської ЗОШ за її згодою строком на 2 місяці з 11.12.2017 року.

- відповідно до копії наказу від 09.02.2018 року №6/к було звільнено ОСОБА_2 від виконання обов'язків директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради з 11.02.2018 року.

- відповідно до копії наказу від 27.02.2018 року №19/к на посаду директора Гудевичівської ЗОШ з 28.02.2018 року до 28.02.2020 року призначено ОСОБА_4, як таку, що успішно пройшла за конкурсом.

- відповідно до копії довідки про доходи позивача, середня заробітна плата позивача за період з вересня 2017 по лютий 2018 рік становила 10936,33 грн.

- відповідно до копії штатного розпису на 2018 рік Гудевичівської ЗОШ, заробітна плата директора Гудевичівської ЗОШ становить 6819,00 грн.

- відповідно до довідки Коноплянської сільської ради від 19.11.2018 року, при звільненні ОСОБА_2 10.12.2017 року було нараховано та виплачено заробітну плату та компенсацію за дні невикористаної щорічної відпустки, що також підтверджується списком №163 та платіжним дорученням від 08.12.2018 року №1390.

- відповідно до копії заяви ОСОБА_2 від 12.01.2018 року, остання просила комісію з відбору керівників загальноосвітніх навчальних закладів комунальної власності Коноплянської сільської ради допустити її до участі у конкурсі на посаду керівника Гудевичівської ЗОШ, до заяви додавала в тому числі копію трудової книжки.

- відповідно до копії особового листка по обліку кадрів, який ОСОБА_2 заповнювала самостійно та підписала 12.01.2018 року, з метою участі у конкурсі на зайняття посади директора Гудевичівської ЗОШ, зазначено що з березня 2004 року до грудня 2017 року вона перебувала на посаді директора Гудевичівської ЗОШ, а з грудня 2017 року по час заповнення особового листа є тимчасово виконуючим обов'язки директора Гудевичівської ЗОШ, про що також вказано в особистій автобіографії позивача, яка також датована 12.01.2018 року.

- відповідно до копії звіту про чисельність працюючих та військовозобов'язаних Гудевичівської ЗОШ від 02.01.2018 року, копії наказу від 02.02.2018 року №01-В, копії наказу від 02.02.2018 року №06-ОД, копії інформаційної довідки про забезпечення начинням харчоблоку Гудевичівської ЗОШ І-ІІ ст. станом на 01.02.2018 рік, копії табелю роботи вчителів школи за грудень 2017 року, за січень 2018 року, дані документи підписувала ОСОБА_2 як директор школи.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про освіту» (в редакції станом на момент укладення договорів) педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом.

Згідно з Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963, посади директора (завідувача) загальноосвітнього навчального закладу віднесені до педагогічних посад.

Виходячи з наведеного вище, законодавством про освіту (станом на момент укладення контракту) обов'язкове застосування строкової (контрактної) форми трудового договору визначено лише для керівників навчальних закладів, що є у загальнодержавній власності.

Укладення строкових трудових договорів (контрактів) з керівниками загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності можливе лише за їх згодою відповідно до ст. 21 КЗпП України та ст. 54 Закону «Про освіту».

Встановивши, що позивач підписала контракт, на підставі якого була призначена на посаду директора школи, що позивач виконувала роботу за даною посадою протягом строку, на який укладався контракт, що свідчить про її згоду з умовами такої форми трудового договору та з строковим терміном, прийнявши до уваги, що протягом строку дії контракт нею не оспорювався, суд першої інстанції набув обґрунтованого висновку про недоведеність доводів позовної заяви, що контракт з Іванівською РДА Одеської області був укладений ОСОБА_2 під тиском.

При цьому суд першої інстанції також звернув увагу, що з 28.09.2017 року, тобто під час перебування позивача на посаді директора школи, набрав чинності Закон №2145-VІІІ, який передбачає укладення строкового трудового договору (контракту) з керівниками закладів освіти.

Крім того, встановивши, що до закінчення строку дії контракту, відповідно до передбачених ним умов, сторонами угода про його продовження не укладалася, відповідачем в передостанній день дії контракту, а саме 08.12.2018 року, був виданий наказ про звільнення позивача з посади директора школи і остання була з ним ознайомлена, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що підставою припинення трудового договору з позивачем, як з директором школи, було саме закінчення строку його дії згідно з п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради та скасування Наказу Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області №31/к від 08.12.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2».

Слід зазначити, що вимоги про визнання наказу про звільнення незаконним та вимоги про поновлення на роботі мають фактично один і той самий предмет, тобто визнання незаконним наказу про звільнення має наслідком поновлення на роботі, а задоволення вимог про поновлення на роботі можливо лише у разі незаконності наказу про звільнення.

Враховуючи, що суд набув висновку про законність наказу про звільнення позивача, висновок суду про відсутність підстав для поновлення на роботі є послідовним і таким, що узгоджується з висновком про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання наказу про звільнення незаконним.

Крім того, відмова у задоволенні вимог про визнання наказу про звільнення ОСОБА_2 незаконним та поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради унеможливлює задоволення вимог про визнання наказу про звільнення ОСОБА_2 незаконним та поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради, оскільки ці вимоги є похідними.

Дійшовши до висновку про відсутність підстав вважати наявними умови для продовження з позивачем трудових відносин на невизначений строк, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог про визнання незаконним та скасування Наказу відділу освіти, молоді та спорту виконавчого апарату Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області №19/к від 27.02.2018 року «Про призначення на посаду директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради ОСОБА_4».

Доводи апеляційної скарги про те, що законодавством не було передбачено строковості контракту, як його обов'язкової умови, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки на час укладення контракту законодавство хоча й дійсно не передбачало обов'язкової умови укладення з керівниками загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності саме строкового контракту, проте жодним чином не забороняло їх укладення, що можливе лише за згодою працівників відповідно до ст. 21 КЗпП України та ст. 54 Закону «Про освіту». Докази, що контракт був укладений позивачем під тиском, останньою не надано. Крім того сама лише обставина, що для позивача було вигідніше укласти безстроковий контракт, ніж строковий, не може вважатися безумовним доказом, що укладення строкового контракту не було добровільним.

Доводи апеляційної скарги про те, що після переукладення строкового договору один і більше разів, він, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 23 КЗпП України, у відповідності до ст. 39-1 КЗпП України, вважається таким, що переукладений на невизначений строк, не можуть бути взятими до уваги виходячи з такого.

Частина 2 статті 39-1 КЗпП України може застосовуватися, коли контракти були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру майбутньої роботи або умов її виконання, інтересів працівника, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Однак укладення контрактів на строк з урахуванням частини 3 статті 21 КЗпП України підпадає під частину 2 статті 23 КЗпП України, що виключає при переукладенні контракту декілька разів застосування частини 2 статті 39-1 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом процедури дослідження та оцінки доказів, пов'язаних з відсутністю у зв'язку з втратою оригіналу наказу про звільнення №31/к від 08.12.2017 року та набуття у зв'язку з цим необґрунтованого висновку про ознайомлення позивача з вказаним наказом і обізнаність останньої з цим наказом, є неспроможними, оскільки обставини ознайомлення позивача з наказом про звільнення №31/к від 08.12.2017 року випливають не лише зі змісту самого наказу, а і з інших доказів, досліджених судом: довідки Коноплянської сільської ради від 19.11.2018 року, згідно з якою при звільненні ОСОБА_2 10.12.2017 року було нараховано та виплачено заробітну плату та компенсацію за дні невикористаної щорічної відпустки, що також підтверджується списком №163 та платіжним дорученням від 08.12.2018 року №1390; копії заяви ОСОБА_2 від 12.01.2018 року, згідно з якою, остання просила комісію з відбору керівників загальноосвітніх навчальних закладів комунальної власності Коноплянської сільської ради допустити її до участі у конкурсі на посаду керівника Гудевичівської ЗОШ, до заяви додавала в тому числі копію трудової книжки; особового листка по обліку кадрів, який ОСОБА_2 заповнювала самостійно та підписала 12.01.2018 року, з метою участі у конкурсі на зайняття посади директора Гудевичівської ЗОШ, зазначено що з березня 2004 року до грудень 2017 року вона перебувала на посаді директора Гудевичівської ЗОШ, а з грудня 2017 року по час заповнення особового листа є тимчасово виконуючим обов'язки директора Гудевичівської ЗОШ, про що також вказано в особистій автобіографії позивача, яка також датована 12.01.2018 року.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги висновків суду про відмову у задоволенні заявлених вимог по суті не спростовують і зведені до переоцінки доказів, засновані на невірному розумінні законодавства та не узгоджуються з встановленими у справі обставинами.

Разом з тим колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо одночасного застосування судом строку поновлення звернення до суду щодо частини заявлених вимог та відмови у поновленні строку на звернення до суду щодо іншої частини вимог.

Відмова у поновленні строку є самостійною підставою відмови у позові і застосовується лише до обґрунтованих вимог.

У разі, якщо заявлені вимоги не обґрунтовані, суд відмовляє у позові за безпідставністю або недоведеністю вимог, тобто по суті.

Аналогічно щодо поновлення строку звернення до суду. Таке поновлення можливо, коли заявлені вимоги є обґрунтованими, а право порушеним та за наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Оскільки суд дійшов до висновку про безпідставність заявлених вимог і відмовив у задоволенні вимог по суті, підстав для поновлення або відмови у поновленні строку звернення до суду у районного суду не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задоволено частково.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року - змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини рішення висновки та обґрунтування відмови у визнанні поважними причин пропуску строку для звернення до суду з позовом в частині визнання незаконним укладення строкового контракту між Іванівською районною державною адміністрацією Одеської області та ОСОБА_2 як з директором Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради в частині визначення строку контракту та визначення поважними причини пропуску строку для звернення до суду з позовом та поновлення строку звернення до суду про визнання незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради та скасування відповідного наказу №31/к від 08.12.2017 року, визнання незаконним та скасування наказу №19/к від 27.02.2018 року, поновлення позивача на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та визнання того, що ОСОБА_2 перебуває на посаді директора Гудевичівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Коноплянської сільської ради на підставі безстрокового контракту.

В іншій частині - рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 16.04.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова