Справа №467/99/19
Провадження №22-ц/812/1103/19 Головуючий суду першої інстанції - Явіца І.В.
Категорія 50 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Явіци І.В. в приміщенні суду в смт.Арбузинка Миколаївської області, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2019 року ОСОБА_2 подала до суду позов до відповідача про щомісячне стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття, а також аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення сином трирічного віку.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач проживає окремо від них та участі в утриманні дитини не приймає.

Посилаючись на те, що дитина потребує допомоги з боку батька, той може її надавати, а вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, у зв`язку з чим не працює та потребує матеріального утримання ОСОБА_2 просила її позов задовольнити.

Відповідач у задоволенні позову у вказаному розмірі заперечував. Наголошував, що не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі, оскільки не працює та не має постійного джерела доходу, а тому просив стягнути аліменти на утримання дитини в сумі 813 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а на утримання дружини - 500 грн. до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. З ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1800 грн. щомісячно, починаючи з 18 січня 2019 року і до досягнення ним повноліття, а на утримання позивача - 500 грн. до досягнення сином трирічного віку.

З ОСОБА_1 , на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 633,93 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини, стягнувши з нього на утримання сина ОСОБА_3 813 грн. щомісячно, починаючи з 18 січня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначав, що суд першої інстанції не врахував відсутність у нього доходів, а запропонована ним сума на утримання дитини перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на утримання дитини відповідного віку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , батьком якого зазначений відповідач (а.с.8).

Дитина проживає разом із матір`ю, що сторонами не заперечується. Відповідач проживає окремо.

Позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини у сумі 860 грн. (а.с.11).

Відповідно до відомостей Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 у першому кварталі 2018 року мав дохід у вигляді заробітної плати в сумі 5572,70 грн., у другому кварталі того ж року - у вигляді благодійної допомоги у сумі 200 грн. та у вигляді заробітної плати у сумі 7722,24 грн. У третьому та четвертому кварталах того ж року відповідач доходів не мав (а.с.74).

Станом на березень 2019 року на обліку в Веселинівській районній філії Миколаївського обласного центру зайнятості та в Управлінні соціального захисту населення Веселинівської РДА Миколаївської області відповідач не перебував, не був членом особистого селянського господарства, не мав у користуванні земельної ділянки (а.с.55-58).

За інформацією Регіонального сервісного центру в Миколаївській області від 28.03.2019 р. та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2019 р. відомості про реєстрацію за ОСОБА_1 транспортних засобів та нерухомого майна відсутні (а.с.62, 106).

Згідно з даними Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 30.03.2019 р. відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача немає (а.с.68).

Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років у розмірі: з 01 січня 2019 року - 1626 грн., з 01 липня 2019 року - 1699 грн., з 01 грудня 2019 року - 1779 грн.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1800 грн. щомісячно є правильним.

Суд, дослідивши обставини справи, обґрунтовано вважав, що відповідач може надавати синові на утримання вказану суму, оскільки має задовільний стан здоров`я, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних членів родини.

Посилання відповідача на відсутність у нього доходу не є підставою для зменшення розміру аліментів до 813 грн., оскільки стягнута з нього сума аліментів, виходячи з сьогоденних цін, не є завищеною. Відповідачем не доведено можливості утримання дитини на запропоновану ним суму з урахуванням положення ч.2 ст.182 СК України про забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Твердження відповідача про те, що вказана сума аліментів перевищує встановлені законом мінімальний гарантований та рекомендований розмір аліментів, не впливає на правильність рішення суду, оскільки вказані розміри є тільки мінімальними, а суд не обмежений, виходячи з обставин справи, визначити іншу суму аліментів, яка є більшою вказаних розмірів.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду в оскаржуваній частині, оскільки воно відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 25 червня 2019 року.