Справа № 201/3134/19
Провадження №2з/201/83/2019
У Х В А Л А

15 квітня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. розглянувши матеріали заяви Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування від 11.03.2009р, скасування записів про право власності, зобов'язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИЛА:

12.03.2019р. в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом ДМР до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (треті особи ДАПДП ДМР, ПН ДМНО ОСОБА_3Р.) про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування від 11.03.2009р, скасування записів про право власності, зобов'язання повернути земельну ділянку.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.04.2019р. було відкрито провадження по справі та призначений розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Одночасно із позовною заявою до суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви, підписаної міським головою ОСОБА_4, позивач посилався на те, що міською радою подана позовна заява про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Глобинська, 2, про визнання недійсним договору дарування від 11.03.2009р., скасування записів про право власності, зобов'язання повернути земельну ділянку. ОСОБА_1 використовує надану йому на праві власності земельну ділянку не за цільовим призначенням, і право власності на нежитловий будинок, визнане за відповідачем на підставі рішення суду, скасовано, а тому, зазначений обєкт нерухомості є самочинно збудованим. Вважаючи, що відчуження самочинно побудованого нежитлового будинку може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що в свою чергу спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав, позивач просив накласти арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Глобинська, 2, заборонити ОСОБА_1 відчуження, реалізацію, передачу іншим особам та переоформлення документів на цю земельну ділянку, а також заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, яка розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Глобинська, 2. Аналогічні заходи забезпечення позивач просив вжити у відношенні ОСОБА_2 щодо нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Глобинська, 2.

Ознайомившись із заявою позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить скасувати державний акт від 31.12.2003р. на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Глобинська, 2, кадастровий номер :03:250:0024 ( акт виданий на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 24.12.2003р.); визнати недійсним договір дарування, укладений 11.03.2009р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що посвідчений ПН ДМНО ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 1329; скасувати записи про право власності в реєстрі та зобовязати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, у придатному для використання стані, шляхом знесення самочинно побудованого обєкту нерухомості.

З наданих позивачем до заяви про вжиття заходів забезпечення позову доказів вбачається, що рішенням Дніпровської міської ради від 24.12.2003р. № 46/14 ОСОБА_1 була передана в оренду та приватну власність земельна ділянка, розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Глобинська, 2.

Дана передача відбулася на підставі рішенням суду від 29.10.2003р., яким за ОСОБА_1 визнано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки та зобовязано міську раду оформити право власності.

Рішенням суду від 12.12.2005р. за ОСОБА_1 було визнано право власності на реконструйований під підприємство торгівлі нежитловий будинок, який розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Глобинська, 2 ( ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.10.2006р. це рішення скасоване, справа передана на новий розгляд і при новому розгляді позов залишений без розгляду).

З Інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна вбачається, що право власності на нежитлову будівлю, яка розташована по вул. Глобинський, буд. 2 в м. Дніпро з 24.04.2009р. зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_3

В заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що відчуження самочинно побудованого нежитлового будинку може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що в свою чергу спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав, у звязку з чим він просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2 та накласти заборону на вчинення дій.

Разом з тим, арешт нерухомого майна позбавить відповідачів права користуватися майном, на яке за ними зареєстроване право власності, оскільки арешт направлений на суттєве обмеження їх прав, як власника майна.

Крім того, відмовляючи в задоволенні заяви, враховано що вона не містить обґрунтування необхідності вжиття саме такого виду забезпечення позову, як арешт майна, і ці вимоги не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Що стосується вимог заяви про заборону вчиняти певні дії стосовно спірного майна, то заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності вжиття саме таких заходів, а посилання на ймовірне відчуження відповідачем майна, оцінено критично, оскільки як вбачається з Інформації з Державних реєстрів, ОСОБА_2 більше десяти років значиться власником майна і за цей час воно жодного разу не відчужувалося на користь інших осіб ( в тому числі не перебуває в заставі, як іпотечне майно).

Підводячи підсумок викладеному, вважаю за можливе в задоволенні заяви Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування від 11.03.2009р, скасування записів про право власності, зобов'язання повернути земельну ділянку, відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.149, 150, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА :

В задоволенні заяви Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування від 11.03.2009р, скасування записів про право власності, зобов'язання повернути земельну ділянку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.