ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 липня 2019 року

м.Харків

справа № 611/507/18

провадження № 22-з/818/277/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , відділу з питань економічного розвитку, містобудування та архітектури, адміністративних послуг та цивільного захисту Барвінківської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - фермерське господарство «ДАРІЙ 2018» про визнання незаконними наказів та їх скасування, визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх реєстрації та повернення земель за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2019 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2019 року скасовано. Провадження у справі за вищевказаним позовом закрито.

25 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, просив повернути йому судовий збір в сумі 129 395,50 грн., який він сплатив до державного бюджету при подачі апеляційної скарги.

Обговоривши доводи заяви, судова колегія вважає, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судом встановлено, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано накази Головного управління Держземагентства у Харківській області «Про надання в оренду земельної ділянки» від 26.10.2015 № 2869-СГ, від 03.03.2016 № 1476-СГ, від 03.03.2016 № 1477-СГ, від 01.02.2016 № 573-СГ, від 01.02.2016, № 571-СГ, від 01.02.2016 № 570-СГ.

Визнано недійсними, укладені між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 , договори оренди землі: від 16.11.2015 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 20,0930 га, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.11.2015 року за № 12163739; від 13.04.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 38,8490 га, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.04.2016 року за № 14205177; від 13.04.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 15,2135 га, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.04.2016 року за № 14205436; від 13.04.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 23,3144 га, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.04.2016 року за № 14206519; від 13.04.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5 площею 32,3353 га, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.04.2016 року за № 14206944; від 13.04.2016 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6 площею 22,6266 га, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.04.2016 року за № 14206787, скасовано їх державну реєстрацію.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути у віддання держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 площею 20,0930 га, НОМЕР_6 площею 22,6266 га, НОМЕР_5 площею 32,3353 га, НОМЕР_4 площею 23,3144 га, НОМЕР_3 площею 15,2135 га, НОМЕР_2 площею 38,8490 га.

Стягнуто на користь прокуратури Харківської області сплачений за платіжним дорученням від 04 травня 2018 року № 895 судовий збір в сумі 85 597, 69 грн.: з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в сумі 15 858 грн., з ОСОБА_1 в сумі 69 739,69 грн.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

При подачі апеляційної скарги позивачем було надано оригінал квитанції зі сплатою судового збору від 10.04.2019 року на загальну суму 129 395,50 грн., з яких: сума судового збору складає 128 395,50 грн. та 1 000 грн. - комісія Банку (а.с.191 т.2).

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2019 року скасовано. Провадження у справі за вищевказаним позовом закрито (а.с.67-70 т.3).

Як на підставу вимог про повернення судового збору ОСОБА_1 посилається на п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Апелянт вважає, що наявні підстави для повернення сплаченої суми судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору.

Згідно п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанції.

Матеріали справи свідчать про те, що провадження у справі за вищевказаним позовом закрито з підстав того, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, судова колегія вважає, що наявні підстави для повернення сплаченого позивачем суми судового збору у розмірі 128 395,50 грн., оскільки 1000 грн. зі 129 395,50 грн. є комісією Банку (а.с.191 т.2).

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України комісія банку за сплату судового збору не є судовими витратами.

Колегія суддів вважає, що слід повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 128 395,50 грн. згідно з оригіналом квитанції про сплату судового збору від 10.04.2019 року. В іншій частині заяву про ухвалення додаткового рішення слід залишити без задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Порядок повернення судового збору врегульовано наказом Мінфіну «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» від 03.09.2013 № 787.

Пунктом 5 вказаного Порядку зокрема передбачено, що повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за ухвалою суду, яка набрала законної сили, оригінал або належним чином засвідчена копія якої подається платником до органу Казначейства разом із його заявою про повернення сплаченого судового збору та оригіналом або копією (у тому числі електронною копією) розрахункового документа, що підтверджує його сплату (у разі якщо його оригінал знаходиться в матеріалах справи).

З урахуванням вимог п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає поверненню сплачений ним судовий збір в сумі 128395,50 грн. згідно з оригіналом квитанції про сплату судового збору від 10.04.2019 року.

Керуючись ст.133, ст. 270 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 128 395,50 грн. згідно з оригіналом квитанції про сплату судового збору від 10.04.2019 року.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Вилучити з матеріалів справи та повернути ОСОБА_1 оригінал квитанції від 10.04.2019 року.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 30.07.2019 року у нарадчій кімнаті.