ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Херсон

справа № 662/253/19

провадження № 22-ц/819/637/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарГеленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 наухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської областіу складі судді Тимченко О.В. від 05 лютого 2019 року за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики.

З метою забезпечення позову позивачка звернулась до суду з заявою про накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_7 на праві власності та заборону власнику вчиняти будь-які дії по відчуженню вказаного будинку, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 лютого 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову, просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати, постановити нове судове рішення про задоволення заявленого клопотання.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Із виділених матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір майнового характеру, щодо повернення позики в розмірі 25 300 грн. і загальний розмір заборгованості на час подачі позову становить 35 713,55 грн.

Звернувшись до суду з заявою про забезпечення позову, позивачка зазначала про те, що позичальник відмовляється від повернення боргу, має намір здійснити відчуження нерухомого майна, а саме будинку, з метою зміни місця проживання.

Відмовляючи у забезпеченні позову, суд першої інстанції послався на те, що позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду, в заяві не вказано предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, не доведено продаж будинку, не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Проте погодитися з таким висновком суду неможливо з огляду на наступне.

Частиною 1, 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

п.1 накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві або підлягають передачі чи сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб;

п.2 забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснив:

п.2, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст. 152 ЦПК України, перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види.

п.3, що згідно з п.1.ч.1ст. 152 ЦПК України, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього в користуванні або в інших осіб.

п.4, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 не заперечувала той факт, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1, ринкова вартість якого приблизно є 18 000 доларів США, який хоче продати, інше майно на яке може бути звернуте стягнення у неї відсутнє.

Враховуючи пояснення відповідачки та зважаючи на те, що забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі і задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконання такого рішення, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а відтак висновки суду про відсутність правових підстав для забезпечення позову є неправильними.

З огляду на наведене ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове заколення заявлених вимог.

Враховуючи принцип співмірності з заявленими вимогами, а саме, ціну позову та ринкову вартість житлового будинку, яку зазначила сама відповідачка, слід вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Оскільки арешт майна (накладення арешту на майно) як спосіб забезпечення позову полягає в проведенні опису майна і забороні розпоряджатися ним до вступу рішення в законну силу або до зняття заборони, то заявлений позивачкою самостійний спосіб забезпечення позову,як заборона вчиняти будь-які дії по відчуженню будинку, повторного застосування не потребує, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Висновки суду про те, що позивачем не надано пропозицію про застосування зустрічного забезпечення є безпідставними, оскільки в заяві про забезпечення позову така пропозиція заявника не міститься і таке клопотання ним не заявлялося, а підстав передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України для обов'язкового застосування зустрічного забезпечення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367,374,376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5задовольнити частково.

Ухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 лютого 2019 рокускасувати, ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти заяви відмовивти.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна