Справа № 522/8014/19
Провадження № 2-з/522/5233/19
УХВАЛА

22 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси заяву адвоката Черепова Дмитра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 на суму 52220,89 грн.

Ухвалою судді від 03 червня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

16 липня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_1 про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача:

-матеріальну шкоду, що завдана внаслідок залиття квартири у розмірі 23 556,89 гривень;

-моральну шкоду в розмірі 25 000 гривень;

-судові витрати по справі.

В підготовчому судовому засіданні 22 липня 2019 року зазначені вимоги були прийняті до розгляду.

Також, 16 липня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову. Просить накласти арешт в межах ціни позову у сумі 52 220,89 грн. на нерухоме майно, а саме на ј частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Позивач вважає, що його позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири слід забезпечити шляхом накладення арешту на майно відповідача. Свою позицію обґрунтовує тим, що починаючи з березня 2019 року позивач неодноразово намагалася зустрітися з відповідачем з метою врегулювання спору, що виник між сторонами та відшкодування їй матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Проте Відповідач всіма способами уникала Позивача, завдану шкоду відшкодовувати не збиралася, у зв`язку з чим, вона змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_5 зареєстрована на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3 . Отже, враховуючи те, що ОСОБА_6 не збирається у добровільному порядку відшкодовувати завдану залиттям квартири матеріальну шкоду та постійно уникає зустрічей з ОСОБА_1 , у позивача є обґрунтовані побоювання вважати, що відповідач вчинить дії направлені на відчуження належного їй на праві власності єдиного нерухомого майна (зокрема, перереєструє право власності на квартиру за своїми родичами), з метою унеможливлення виконання постановленого рішення чи взагалі виїде на постійне місце проживання в іншу країну, а тому, вважає, що позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 52 220,89 гривень мають бути забезпечені відповідними заходами забезпечення позову. Також позивач зазначає, що це вже не перший випадок затоплення відповідачем квартири Позивача, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься відповідний акт про залиття квартири від 05.09.2011 року, проте, завдана позивачу даним залиттям матеріальна шкода відшкодована відповідачем так і не була, що також додатково вказує на необхідність в забезпеченні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, відчуження або не відчуження квартири залежить виключно від волі ОСОБА_2 та може відбутися у будь-який час. За таких обставин, позивач зазначає, що сама по собі наявність у відповідача об`єктивної можливості відчужити своє нерухоме майно є достатньою для підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цій справі. Накладення арешту на нерухоме майно відповідача, що зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не обмежить власника на користування або володіння нерухомим майном, проте попередить його відчуження задля ухилення відповідачем від виконання рішення, що може бути постановлене судом. Отже, порушене, невизнане або оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення, а судом має бути забезпечена наявність цього майна та його схоронність.

Щодо зустрічного забезпечення підстав для обов`язкового застосовування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України у вказаній справі немає. Окрім того, оскільки вид забезпечення позову, який Позивач просить застосувати є накладення арешту на нерухоме майно, то на думку Позивача є недоцільним застосування зустрічного забезпечення, оскільки накладення арешту не може призвести до будь-яких збитків для відповідача.

В підготовчому судовому засіданні адвокат Чернушич С.М., який представляє інтереси позивачки ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України)

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на ј частину квартири під АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи в межах ціни позову у сумі 52 220,89 грн.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту на частину майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість відчужити спірний об`єкт, що суттєво ускладнять виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачам збитки.

Крім того, суд бере до уваги те, що позивач має зареєстроване місце проживання в Україні. Також, у суду не має підстав вважати майновий стан позивача таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачеві, які можуть бути спричинені забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Черепова Дмитра Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Забезпечити позов ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в межах ціни позову у сумі 52 220,89 грн. шляхом накладання арешту.

Накласти арешт на ј частину квартири під АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текст складений 23 липня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

22.07.2019