Справа № 594/345/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника адвоката ОСОБА_2, до ОСОБА_3 сільської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1, в особі представника адвоката ОСОБА_2, звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 листопада 2015 року померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить будинковолодіння № 17 по вул.Центральна, що в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті ОСОБА_6 претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла їй.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Бурдяківці по вул.Центральна, 17 Борщівського району, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6.

В судове засідання сторони не зявилися. Позивач, її представник адвокат ОСОБА_2, подали до суду заяви, у яких просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради сільський голова ОСОБА_7 подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив що позов визнає.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали до суду заяви, у яких просили справу слухати у їх відсутності.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 10 листопада 1992 року в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_8, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії ІІ-ИД № 294958, виданого 11 листопада 1992 року ОСОБА_3 сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_8, її дочка ОСОБА_6 прийняла спадщину, вступивши в оперативне управління спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформила. Наведене підтверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради №570 від 12 листопада 2018 року.

21 вересня 2002 року в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_9, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 157418, виданого 23 вересня 2002 року ОСОБА_3 сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що після смерті ОСОБА_9, його дружина ОСОБА_6 прийняла спадщину, вступивши в оперативне управління спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформила. Наведене підтверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради №571 від 12 листопада 2018 року.

21 вересня 2002 року в с.Долинське Запорізького району Запорізької області померла ОСОБА_6, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 341550, виданого 19 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_6 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 21 вересня 2007 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 133.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Бурдяківці вул.Центральна, 17 Борщівського району Тернопільської області, що сторонами не оспорювало ся, стверджено довідкою ОСОБА_3 сільської ради №96 від 19 травня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_6, прийняла спадщину, подавши 07 квітня 2016 року до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 заяву про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлої було відкрито спадкову справу за №76/2016. 28 липня 2016 року позивачу за її заявою, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. А 27 вересня 2018 року позивач звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Бурдяківці по вул.Центральна, 17 Борщівського району Тернопільської області, однак у цьому їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно.

Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 №73/02-31 від 27.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №76/2016, відкритої до майна померлої ОСОБА_6.

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №17 по вул.Центральна в с.Бурдяківці Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були його членами, що стверджено довідкою ОСОБА_3 сільської ради № 522 від 26.10.2018 року, а також копіями по господарських книг ОСОБА_3 сільської ради за 1991-1995 роки.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, померлі ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Центральна, 17 в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку, за життя, не оформили своє право власності на належні їм частини будинковолодіння. Окрім того встановлено, що після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_6 яка прийняла спадщину, фактично набула право власності на ціле спірне будинковолодіння.

Згідно виписки з рішення №83 17 сесії 3 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 15 серпня 2001 року, ОСОБА_6 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 90 га, з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та 0, 65 га для ведення особистого підсобного господарства.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 №73/02-31 від 27.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №76/2016, відкритої до майна померлої ОСОБА_6.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 15 червня 2018 року, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_11, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 17 по вул.Центральна в с.Бурдяківці Борщівського району становить 82447 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, по вул.Центральна, 17 в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 19 листопада 2015 року в с.Долинське Запорізького району Запорізької області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: