ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7846/19
провадження № 2/753/5519/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М. розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 державного реєстратора Тарасенко І.М., КП «Реєстраційне бюро», ПАТ «Укрсоцбанк», третя особи - Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

23.04.2019 р. представником позивачки ОСОБА_2 - адвокатом Касьяненком Д.Л. через канцелярію суду подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на АДРЕСА_1 та заборону ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювати дії щодо примусового входження у вказану квартиру, обґрунтовуючи заяву тим, що 23.02.2019 р. державним реєстратором Тарасенком І.М. було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк». Вказане приміщення виступало предметом іпотеки за Договором іпотеки №030.29-50/230-С від 22.02.2007 р. укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, в забезпечення виконання кредитного зобов'язання ОСОБА_5 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №030.29-50/230-С від 22.02.2007 р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 Однак, державний реєстратор не мав законних підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ПАТ «Укрсоцбанк», а тому вважає, що внаслідок такої реєстрації ПАТ «Укрсоцбанк» стало власником вказаної вище квартири, а відтак має право її будь-яким чином відчужити третім особам. Крім того, на он-лайн майданчику OLX.ua розміщено оголошення про продаж вказаної квартири, а також протягом березня-квітня 2019 р. особи. Які представлялись працівниками ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювались численні телефонні дзвінки про здійсненні виїзду за вказаною адресою з метою примусового виселення осіб, що проживають у спірному майні. З огляду на викладене, позивач вважає, що з метою недопущення не лише передчасного та протиправного відчуження ПАТ «Укрсоцбанк» квартири за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення відповідного рішення у даній справі, а також для уникнення реальної загрози примусового входження в житловий об'єкт, забезпечення його схоронності, цілісності та недопущення самовільного проникнення третіх осіб до вказаної квартири без належних на те правових підстав просить суд здійснити даний вид забезпечення позову, задля недопущення порушення конституційного права та законних інтересів позивача.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1, 2, 4 ч.1, ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету та підстав спору, який виник між сторонами, суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту на квартиру відповідає вимог процесуального законодавства, є повністю співмірний з позовними вимогами, а відтак в цій частині підлягає задоволенню.

В іншій частині заяви щодо заборони ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювати дії щодо примусового входження у вказану квартиру слід відмовити, оскільки вона охоплює вимогу про накладення арешту та виключає можливість вчинення будь-яких дії щодо розпорядження вказаною квартирою, а також суд не може втручатись в права, якими наділений ПАТ «Укрсоцбанк».

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_2 - адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича про забезпечення позову- задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на праві власності зареєстрована за ПАТ «Укрсоцбанк».

В іншій частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Колесник