РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/5538/19

Провадження № 2/643/3200/19

23.05.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря - Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів за договором позики та просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 56 420 гр н. 00 коп. та судові витрати в сумі 768,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.10.2018 року уклала договір позики з ОСОБА_2 , за яким позикодавець (позивач) передає у власність позичальникові (відповідачу) грошові кошти у розмірі 987 350,00 (дев`ятсот вісімдесят сім тисяч триста п`ятдесят) грн.00 копійок, що сторони домовились рахувати як еквівалент 35000 доларів США, а позичальник (відповідач) зобов`язується повернути позикодавцеві (позивачу) таку ж суму грошових коштів (суму позики). Позика надавалась строком до 15.12.2021 року та повинна погашатися позичальником (відповідачем) починаючи з 15.01.2019 року протягом тридцяти п`яти місяців із щомісячною виплатою у сумі 28 210,00 грн., що сторони домовились рахувати як еквівалент 1000,00 доларів США. На підтвердження цього зазначила, що в неї знаходиться нотаріально укладений договір позики від 25.10.2018 року та договір про внесення змін до договору позики від 25.10.2018 року. На її неодноразові попередження стосовно повернення коштів, відповідач, не повернув їй належну суму за договором позики.

Оскільки відповідач по сьогоднішній день ухиляється від виконання свого грошового зобов`язання, мотивуючи відсутністю такої суми грошей, у зв`язку з вище викладеним, позивачка змушена звертатися до суду за захистом свого права.

Позивачка в судове засідання не з`явилась , свій позов підтримала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі 25.10.2018 р. уклали договір позики.

Відповідно договору позики ОСОБА_1 передає у ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 987 350,00 грн.00 копійок, що сторони домовились рахувати як еквівалент 35000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язується повернути ОСОБА_1 таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно договору позики, позика надавалась строком до 15.12.2021 року та повинна погашатися ОСОБА_2 , починаючи з 15.01.2019 року протягом тридцяти п`яти місяців із щомісячною виплатою у сумі 28 210,00 грн., що сторони домовились рахувати як еквівалент 1000,00 доларів США.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

На підставі ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У статті 530 Цивільного кодексу України зазначено: „Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України „Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись у визначений строк.

Згідно з вимогами ст.65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором використане в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 СК України).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Звідси слідує, що право власності на позичені у позивача ОСОБА_1 кошти у сумі 987 350,00 (дев`ятсот вісімдесят сім тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 копійок, що є еквівалентом 35 000 доларів США виникло одразу у Відповідача ОСОБА_2 та його дружини.

Відповідно напису на договорі позики при його оформленні, ОСОБА_2 було зазначено, що його дружина, ОСОБА_3 , знає про позику, що підтверджує те що відповідач ОСОБА_3 , була обізнана з фактом та обставинами укладання і виконання договору позики своїм чоловіком ОСОБА_2

Правочин позики створює солідарний обов`язок відповідача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4 стосовно повернення позичених коштів у сумі 987 350,00 грн.00 копійок, що є еквівалентом 35 000 доларів США.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.

Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 16, 326, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП : НОМЕР_2 ) в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 25.10.2018 року грошові кошти у розмірі 56 420 (п`ятдесят шість тисяч чотириста двадцять)грн. 00 коп.

Стягнути солідарно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП : НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 768,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційної інстанції , протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.