ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 липня 2019 року м. Чернівці

справа № 714/1057/18

провадження 822/608/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Височанської Н.К., Литвинюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2019 року в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро до ОСОБА_2 про відшкодування витрат в порядку регресу

головуючий в суді першої інстанції суддя Єфтемій С.М.

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2018 року Моторне (транспортне ) страхове бюро звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 15.09.2013р. в с.Остриця Герцаївського району Чернівецької області з вини відповідача, який керував автомобілем «Мерседес Бенц» державний номерний знак НОМЕР_1 сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ Део» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , власником якого була ОСОБА_4

Вина відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01.11.2013р.

Відповідно до звіту (висновок експерта) про оцінку автомобіля № 145/2 від 25.12.2014р. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «ЗАЗ Део» внаслідок його пошкодження становила 36689 грн. 74 коп.

Оскільки цивільна правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була та шкоду потерпілій останнім відшкодовано не було, ОСОБА_4 17.04.2015р. звернулася до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування яке було здійснено потерпілій 22.07.2015р. та 02.09.2015р. по 13961 грн. 46 коп. відповідно, та 26.11.2015р. в сумі 8834 грн. 86 коп.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодував МТСБУ сплачених у порядку регламенту коштів, МТСБУ з урахуванням сплаченого страхового відшкодування, має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який не застрахував своєї відповідальності.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути з відповідача 36689 грн. 74 коп. понесених витрат та 1762 грн. судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2019 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу 27833 (двадцять сім тисяч вісімсот тридцять три) грн. 88 коп. та 1337 (тисячу триста тридцять сім) грн. 46 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між сторонами у справі склалися правовідносини, що врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідними положеннями ЦК України.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була забезпечена полісом, він є винуватцем ДТП та повинен нести відповідальність за завдану шкоду, то відповідне право позивача на відшкодування витрат в порядку регресу виникло починаючи з 26.11.2015р., тобто з моменту виплати страхового відшкодування. Зміна судового рішення на підставі якого було здійснено страхове відшкодування потерпілому в деліктному зобов`язанні не може обмежити (скоротити) строк для регресної вимоги страховика - МТСБУ, який здійснивши страхову виплату набув одночасно право на звернення до суду з регресним позовом.

Отже, ураховуючи, що з моменту виникнення у МТСБУ права на позов до ОСОБА_2 до моменту звернення до суду з даним позовом пройшов строк менший, ніж передбачено ст. 257 ЦК України, то відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин норм ч. 4 ст. 267 ЦК України, які просив застосувати відповідач.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції в тій частині, що основне зобов`язання було виконане позивачем 26.11.2015 р. і позов пред`явлено до ОСОБА_2 в межах строку позовної давності.

Вважає що суд першої інстанції помилково взяв до уваги, що перебіг строку позовної давності починається з часу виконання основного зобов`язання, а саме від часу здійснення МТСБУ останнього платежу на суму 8 834 грн.86 коп. 26.11.2015р.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що 15.09.2013р. в с.Остриця Герцаївського району Чернівецької області відбулася ДТП за участю транспортного засобу «Мерседес Бенц» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «ЗАЗ Део» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01.11.2013р. по справі № 3/714/42213 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

За рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 січня 2015 року було визнано недійсним договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «Мерседес Бенц» 813 реєстраційний номер НОМЕР_1 серії № НОМЕР_4 від 15 жовтня 2013 року, тобто відповідача ОСОБА_2

Отже, на час ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця пригоди ОСОБА_2 забезпечена не була.

Автомобіль марки «ЗАЗ Део» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким на час ДТП керувала ОСОБА_3 був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0406503 від 14 грудня 2012 року за договором укладеним між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Універсальна».

Оскільки на момент ДТП відповідальність ОСОБА_6 не була застрахована, ОСОБА_3 як потерпіла внаслідок ДТП та ОСОБА_4 як власниця пошкодженого транспортного засобу звернулися до МТСБ України з заявою про дорожньо-транспортну пригоду для отримання регресної виплати за рахунок фонду захисту потерпілих додавши до неї необхідні документи.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 19 серпня 2015 року з МТСБУ було стягнуто на користь ОСОБА_4 вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля «ЗАЗ Део», державний номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 36 668 грн. 74 коп.

Згідно з платіжними дорученнями № 3723 від 23.07.2015р. та № 4470 рв від 03.09.2015р. МТСБУ здійснило регламентну виплату ОСОБА_3 в розмірі по 13916 грн. 94 коп, а усього - 27833 грн 88 коп.

За виконавчим листом виданим Герцаївським районним судом на підстав вищевказаного судового рішення МТСБУ 26 листопада 2015 року здійснило регламентну виплату ОСОБА_3 в сумі 8834 грн. 86 коп.

Ухвалою від 06 квітня 2016 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за наслідками розгляду касаційної скарги МТСБУ рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19 серпня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди скасовано та справу у цій частині було передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 25 січня 2017 року рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2016 року яким позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено частково скасовано та ухвалено нове рішення у справі яким стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_4 27833грн. 88коп. в рахунок страхового відшкодування (регламентної виплати). У зв`язку з отриманням ОСОБА_4 27833 грн. 88коп., було ухвалено рішення у цій частині до виконання не звертати. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовлено. Зобов`язано ОСОБА_4 повернути МТСБУ безпідставно стягнуті 8 834 грн. 86 коп., а ОСОБА_3 зобов`язано повернути МТСБУ безпідставно стягнуті 2 940 грн. 22 коп.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.

До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

При регресі строк позовної давності обчислюється з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування, з огляду на таке.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Викладене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 у справі № 6-2806цс16.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі виплачена МТСБУ згідно з платіжними дорученнями № 3723 від 23.07.2015р., та № 4470 від 03.09.2015р. та за виконавчим листом виданим Герцаївським районним судом на підстав судового рішення 26.11.2015р., перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати. Враховуючи, що до суду з позовом МТСБУ звернулося 26.11.2018р., суд першої інстанції правильно зазначив, що строк позовної давності позивачем не пропущено.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності, спростовуються встановленими та зазначеними вище обставинами.

Встановивши, що внаслідок компенсації МТСБУ шкоди потерпілій стороні у ДТП, позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 4 липня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Вірно з оригіналом :