Справа № 462/2317/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 липня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - Гедз Б.М.,

за участю: секретаря судових засідань - Рущак Т.О.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно довідки Львівського комунального підприємства «Сяйво» № 734 від

03.04.2019 року він проживає та прописаний у вказаній квартирі. Крім нього, в квартирі також зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак відповідачі не проживають в ній вже більше двох років, місце їхнього перебування позивачу невідоме, особистого майна відповідачів у квартирі теж немає. Жодних перешкод у користуванні житлом ніколи не чинилось, всі витрати по оплаті комунальних послуг позивач здійснює сам. Враховуючи, що відповідачі тривалий час, без поважних причин не проживають в спірній квартирі, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.05.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.16).

В судовому засіданні позивач, за його згодою допитаний як свідок відповідно до вимог ст.234 ЦПК України, позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, при цьому, доповнив, що він прописаний та проживає в квартирі

АДРЕСА_1 , квартира загальною площею - 34,5 кв.м., складається з кімнати та кухні. Крім нього, в квартирі зареєстровані також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак відповідач ОСОБА_3 взагалі ніколи не проживав у вказаній квартирі, а ОСОБА_4 вже близько 5 років не проживає, місце їхнього перебування йому невідоме, оскільки жодних зв`язків з ними не підтримує. Конфліктних ситуацій між ним та відповідачами ніколи не було, перешкод в користуванні майном не чинив, витрати за житлово-комунальні послуги оплачує самостійно і факт реєстрації крім нього ще двох осіб в квартирі завдає йому додаткових матеріальних витрат. Просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, при цьому доповнив, що відповідачі без поважних причин відсутні у спірній квартирі близько 5 років, особистого майна відповідачів в квартирі немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням їм ніхто не чинив. Просить позов задовольнити.

Відповідачі, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. У визначений судом відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву такого не подали, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомили.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У статті 130 ЖК Української РСР передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України.

Також порядок користування гуртожитками та їх утримання врегульовано у Примірному положенні про гуртожитки, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 498 від 20.06.2018 року.

Оскільки правовий режим відповідної категорії гуртожитків згідно з Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК України.

Відповідно ст. 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом встановлено, що окрім позивача в квартирі

АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області (а.с.14, 15).

Факт непроживання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в спірному приміщенні понад шість місяців підтверджується актами від 25.10.2018 року,

29.12.2018 року та 28.03.2019 року, затверджених директором ЛКП «Сяйво» ОСОБА_7 (а.с.6,7,8).

Також, допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 пояснив, що є сусідом позивача, проживає в одному з ним будинку в квартирі АДРЕСА_2 з 1985 року, часто заходить до нього додому і ні разу за весь цей час не бачив ні самих відповідачів, ні їхніх особистих речей.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання суду, що з позивачем знайомий близько 25 років, є його сусідом, часто заходить до нього і знає, що в квартирі, крім позивача прописані ще двоє осіб, але він ніколи їх не бачив. Їхнього особистого майна в квартирі теж немає. Позивач сам оплачує за житлово-комунальні послуги, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих у житлі осіб, що створює йому матеріальні труднощі.

Таким чином, враховуючи досліджені судом письмові докази, покази свідків та пояснення позивача суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у спірному житлі та добровільно залишили таке.

Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачами спірного жилого приміщення судом не встановлено.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачі не проживають у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад встановлені законом строки та не мають наміру там проживати, а отже є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 704,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову. а саме з кожного по 384 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 280-283 ЦПК України, ст. 9, 71, 72, 130 ЖК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , 1963 р.н. таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кв.

АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , 1964 р.н. таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кв.

АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 384 (триста вісімдесят чотири) гривні судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне заочне рішення суду складено 29 липня 2019 року.

Суддя: (підпис) Б.М.Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз