Справа № 310/9085/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 квітня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.,

при секретарі Рибалка Н.М.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представника позивачів адвоката ОСОБА_3

за участю третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Бердянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_6 , треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням вказуючи, що їм та третім особам на праві власності належить квартира № 4 по вул.Нагірна у м.Бердянську. Крім них, у вказаній квартирі зареєстрована їх онучка ОСОБА_6, яка з 2001 року в квартирі не проживає, за місцем реєстрації не зявляється, свого особистого майна та речей не має, грошових коштів на оплату комунальних послуг не надає. Вони несуть всі витрати по утриманню квартири, відповідачка писати заяву про зняття з реєстрації відмовляється, у звязку з чим вони не можуть отримати субсидію, їх матеріальне становище скрутне, оскільки вони є пенсіонерами.

На теперішній час відповідачка залишається зареєстрованою у спірній квартирі та добровільно припинити реєстрацію не бажає, чим порушує права позивачів, яки сплачують утримання цього житла з урахуванням реєстрації відповідачки, мають складнощі у вирішенні інших питань стосовно спірної квартири.

Позивачі просять суд з підстав, передбачених ст.71 ЖК України, визнати відповідача ОСОБА_6 втратившею право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свій позов підтримали у повному обсязі, просять суд його задовольнити.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду, що відповідачка їх дочка, яка дійсно тривалий час в спірній квартирі не проживає,її фактичне місце мешкання їм не відомо. Вони не заперечують щодо задоволення позову позивачів.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, про причини неявки до суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив не надала, хоча повідомлена відповідно до вимог ст.128 ЦПК України про місце та час розгляду справи, у судове засідання викликалася судовими повістками з повідомленням.

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача просить закінчити розгляд справи у відсутність сторін, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідачка не зявилася, про причини неявки не повідомила, заперечень та клопотань не подала. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, які є позивачами, та ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є третіми особами, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 3046 від 02.12.1992 року ( а.с.12-13).

Відповідачка ОСОБА_6 зареєстрована у спірній квартирі як член сімї наймачів, оскільки є онучкою позивачів та дочкою третіх осіб.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до зазначених правових норм ОСОБА_5, яка була зареєстрована в спірному жилому приміщенні на законних підставах, має обґрунтовану презумпцію права на користування жилим приміщенням.

А відтак, позовні вимоги, направлені на позбавлення відповідача права користування жилим приміщенням, можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі.

За розясненнями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із подальшими змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Відповідно до довідки № 763 від 24.04.2018 року, наданої КП «Житлосервис -2А», в спірній квартирі зареєстровані позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_6, яка є онучкою позивачів, треті особи: ОСОБА_4, який є рідним сином позивачів, та ОСОБА_5, яка є невісткою позивачів.

З пояснень позивачів судом встановлено, що спірне жиле приміщення не являється місцем проживання відповідачки ОСОБА_6 понад шість місяців, за яке вона як член сімї наймачів не оплачує комунальні послуги, її речі у квартирі відсутні, перешкод для користування цим житлом позивачами не чинилося. Треті особи з наданими поясненнями позивачів повністю погодилися.

Таким чином, доводи позивачів, викладені в їх позовній заяві, про відсутність відповідачки у спірному жилому приміщенні понад шість місяців підряд без поважних причин підтверджені доказами, які відповідають вимогам ЦПК України щодо їх належності та допустимості.

Згідно з вимогами ЦПК України, суд оцінує докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказах.

Докази, на які посилаються позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позовній заяві, були предметом перевірки суду під час розгляду справи, повністю підтверджені доданими до позову письмовими доказами, тому в результаті їх оцінки у сукупності суд дійшов до висновку про те, що вони підтверджують факт не проживання ОСОБА_6 у спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки та задовольняє позов.

На підставі ст. ст.47 Конституції України, ст.ст.9,71,72 ЖК України, ст. 12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, надавши в Запорізький апеляційний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_7