Копія Справа № 326/371/17
Провадження № 6/326/13/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Чапланової О.М.,

при секретарі Бородай А.В.,

за участю представника заінтересованої особи Ткаченка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області Державної казначейської служби України про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, заінтересована особа - прокуратура Запорізької області, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області Державної казначейської служби України звернулося до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення (а.с.18-20). Свої вимоги обґрунтовує тим, що до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області надійшла заява від Прокуратури Запорізької області щодо повернення судового збору в розмірі 4 800,00 грн. на підставі постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 по справі № 326/371/17.

В процесі повернення та стягнення з бюджету коштів органи Державної казначейської служби України керуються: наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Згідно із абзацом 6 пункту 5 Порядку № 787 у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду. Крім того, положеннями статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, про що також зазначено у мотивувальній частині постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 по справі № 326/371/17.

Органи Державної казначейської служби України не приймають самостійного рішення щодо повернення коштів з бюджету, а здійснюють повернення тільки на підставі відповідного судового рішення.

Враховуючи те, що Прокуратурою Запорізької області не надано оригінал або належним чином засвідчену копію ухвали суду про повернення сплаченого судового збору, відповідно до Порядку № 787, на думку управління, відсутні підстави для повернення судового збору в розмірі 4 800,00 грн., що унеможливлює виконання управлінням зазначеного судового рішення.

Процедура примусового стягнення коштів передбачена Порядком № 845. Зазначений порядок передбачає, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Відповідно до листа Прокуратури Запорізької області від 10.05.2019 № 05/2-2091вих-19, вона не зверталась до судів для отримання відповідного виконавчого листа, отже, в управлінні відсутня інформація щодо можливості видачі виконавчих листів за такою категорією справ.

Просить встановити спосіб та порядок виконання постанови від 30.01.2019 Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду по справі № 326/371/17 в частині повернення на користь Прокуратури Запорізької області 4 800,00 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням від 19.02.2018 № 226.

Ухвалою судді Приморського районного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року прийнято до свого провадження справу за даною заявою, залучено до участі у справі як заінтересовану особу прокуратуру Запорізької області та призначено судове засідання (т.2 а.с.33).

Прокуратурою Запорізької області надано заперечення на заяву про встановлення способу та порядку виконання судового рішення (т.2 а.с.56-59), в якому зазначено, що відповідно до ст.ст. 405, 415 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд приймає постанову. Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2019 повернуто прокуратурі Запорізької області, зокрема судовий збір у розмірі 4800 грн., що внесений згідно платіжного доручення № 226 від 19.02.2018. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України та ст. 2 ЦПК України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Діючим законодавством визначено процедуру як примусового виконання судового рішення у разі стягнення за судовим рішенням відповідних коштів, так і повернення сплаченого судового збору у разі закриття провадження по справі. Враховуючи, що постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2019 саме закрито провадження у справі в частині позовних вимог та повернуто прокуратурі області сплачений судовий збір, до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі на підставі Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, прокуратурою Запорізької області надіслано відповідну заяву. До листа від 22.04.2019 № 05/2-1904-19 додано завірені копії постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2019 та платіжного доручення від 19.02.2018 № 226.

Таким чином, діючим законодавством визначено чітку процедуру повернення сплачених у якості судового збору коштів після закриття провадження по справі, а прокуратурою області подано всі необхідні документи для цього.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для розгляду заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі у порядку ст. 435 ЦПК України, а також обставини, що істотно ускладнюють виконання постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.01.2019 або роблять його неможливим у частині повернення прокуратурі області 4800 грн., сплачених у якості судового збору за подання апеляційної скарги згідно платіжного доручення від 19.02.2018 № 226.

Заявник - Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представника до суду не направив, у заяві та наданих клопотаннях просив справу розглянути за відсутності представника.

Представник заінтересованої особи прокурор Ткаченко О.В., в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, дав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому запереченні прокуратури Запорізької області на дану заяву. Просив відмовити у задоволенні заявлених вимог за безпідставністю.

Вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 26 січня 2018 року позовні вимоги керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області, діючого в інтересах держави, до Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області, ОСОБА_1 , про визнання рішення в частині передачі земельної ділянки незаконним, витребування земельної ділянки з незаконного володіння задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Борисівської сільської ради від 01.10.2015 року №12 «Про надання згоди на виділення земельних ділянок», в частині виділення ОСОБА_1 земельної ділянки із земель запасу сільської ради на стоянці «Автотурист» для організації відпочинку площею 0,015 га. Стягнуто з Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області на користь прокуратури Запорізької області кошти, витрачені у 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 1600 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути територіальній громаді Борисівської сільської ради, в особі Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області, земельну ділянку розміром 0,015 га, яка розташована згідно з актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01.10.2015 року на території Борисівської сільської ради Приморського району Запорізької області та яка передана ОСОБА_1 згідно з актом прийому-передачі об`єкта оренди за договором б/н від 01.10.2015 року, звільнивши вказану земельну ділянку від тимчасової споруди без улаштування фундаменту, а саме дерев`яного вагончику синього кольору з двома вікнами; та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури коштів, витрачених у 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 1600 грн. (т.1 а.с.145-151).

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2018 року апеляційну скаргу заступника прокурора області Юрченка Ю.С. залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 26 січня 2018 року у цій справі в оскаржуємій частині залишено без змін (т.1 а.с. 195-198).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 по справі № 326/371/17 касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задоволено частково. Рішення Приморського районного суду Запорізької області від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2018 року в частині позовних вимог керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути земельну ділянку скасовано. Провадження у справі № 326/371/17 в частині позовних вимог керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути земельну ділянку закрито. Заяву заступника прокурора Запорізької області про повернення судового збору задоволено. Постановлено повернути прокуратурі Запорізької області судовий збір у розмірі: 1 600 гривень 00 копійок, що внесений згідно платіжного доручення № 406 від 09 березня 2017 року на розрахунковий рахунок № 0276, отримувач - УК у Приморському районі Запорізької області, код банку отримувача - 813015, код отримувача - 37917236; у розмірі 4 800 гривень 00 копійок, що внесений згідно платіжного доручення № 226 від 19 лютого 2018 року на розрахунковий рахунок № 0007, отримувач - УК у м. Запоріжжі (Вознесенівський р-н.), код банку отримувача - 813015, код отримувача - 38025409; у розмірі 6 400,00 гривень 00 копійок, що внесений згідно платіжного доручення № 924 від 21 травня 2018 року на розрахунковий рахунок № 0007, отримувач - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код банку отримувача - 820019, код отримувача - 38004897. З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Приморського районного суду Запорізької області від 26 січня 2018 року та постанова апеляційного суду Запорізької області від 26 квітня 2018 року в частині позовних вимог керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до ОСОБА_1 про зобов`язання повернути земельну ділянку втратили законну силу (т.1 а.с.240-249).

15.03.2019 року прокуратура Запорізької області звернулась до УДКСУ у м. Запоріжжі з листом № 05/2-1904-18, в якому посилаючись на те, що постановою Верховного Суду від 30.01.2019 року повернуто прокуратурі Запорізької області судовий збір у розмірі 4 800 гривень 00 копійок, що внесений згідно платіжного доручення № 226 від 19 лютого 2018 року на розрахунковий рахунок № 0007, отримувач - УК у м. Запоріжжі (Вознесенівський р-н.), код банку отримувача - 813015, код отримувача - 38025409, просила відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, повернути кошти в сумі 4800 грн., які були перераховані 19.02.2018 року прокуратурою Запорізької області у якості сплати судового збору за подачу апеляційної скарги по справі № 326/371/17. В листі указано реквізити, за якими необхідно зарахувати вказані кошти, та зазначено, що до цього листа додається: завірена копія постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 30.01.2019 у справі № 326/371/17 та завірена копія платіжного доручення від 19.02.2018 №226 (т.2 а.с.65).

22.04.2019 року прокуратура Запорізької області звернулась до УДКСУ у м. Запоріжжі з листом № 05/2-1904-18, в якому посилаючись на те, що обов`язковою для виконання постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду повернуто прокуратурі області судовий збір у розмірі 4800 грн., просила повернути вказані кошти (т.2 а.с.61-62).

10.05.2019 року прокуратура Запорізької області звернулась до УДКСУ у м. Запоріжжі з листом № 05/2-1904-18, в якому посилаючись на те, що обов`язковою для виконання постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду саме повернуто, а не стягнуто на користь прокуратури області судовий збір у розмірі 4800 грн., що прокуратура області не зверталася до судів для отримання відповідного виконавчого листа, просила повернути вказані кошти (т.2 а.с.63-64).

В судовому засіданні встановлено, що до теперішнього часу Управлінням Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі не повернуто прокуратурі Запорізької області судовий збір у розмірі 4800 грн., що сплачений згідно платіжного доручення № 226 від 19.02.2018 року, оскільки, на думку управління, відсутні підстави для повернення вказаної суми судового збору, у зв`язку з тим, що прокуратурою Запорізької області не надано оригінал або належним чином засвідчену копію ухвали суду про повернення сплаченого судового збору, відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, що унеможливлює виконання управлінням зазначеного судового рішення.

Звернувшись до суду з даною заявою Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі просить встановити спосіб та порядок виконання постанови від 30.01.2019 Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду по справі № 326/371/17 в частині повернення на користь Прокуратури Запорізької області 4 800,00 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням від 19.02.2018 № 226.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1,2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тлумачення положень вказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Отже, встановлення способу або порядку виконання судового рішення може застосовуватися лише у виняткових випадках.

При вирішенні питання про встановлення способу або порядку виконання рішення суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст. ст. 405, 415 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд приймає постанову.

Згідно із ст. 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником не надано належних доказів, які підтверджують наявність обставин, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання постанови Верховного Суду від 30.01.2019 року в частині повернення прокуратурі Запорізької області судового збору у розмірі 4 800,00 грн., що внесені згідно платіжного доручення № 226 від 19.02.2018 на розрахунковий рахунок 0007, отримувач - УК у м. Запоріжжі (Вознесенівський р-н.), код банку отримувача - 813015, код отримувача 38025409.

З наданої заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що заявник не виконує вказану постанову Верховного Суду не у зв`язку із невизначеністю послідовності і змісту вчинення дій щодо її виконання, а у зв`язку із ненаданням прокуратурою Запорізької області оригіналу або належним чином засвідченої копії ухвали суду про повернення сплаченого судового збору відповідно до Порядку №787, у зв`язку з чим, на думку заявника, відсутні підстави для повернення вказаної суми судового збору, що унеможливлює виконання зазначеного рішення Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області Державної казначейської служби України про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, заінтересована особа - прокуратура Запорізької області.

Керуючись: Конституцією України, ст.ст. 18, 260, 261, 353-354, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області Державної казначейської служби України, заінтересована особа - прокуратура Запорізької області, про встановлення способу та порядку виконання судового рішення у цивільній справі № 326/371/17 відмовити в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 15 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

10.07.19