Справа № 740/1629/19
Провадження № 2/740/828/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Ніжинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що будинок АДРЕСА_1 мав статус робітничого двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала та була зареєстрована її мати - ОСОБА_3, яка володіла даним будинком вцілому. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, спадщину після її смерті на підставі заповіту прийняла позивач. Звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, ОСОБА_2 отримала відмову, оскільки на вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ. В позові просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву у якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує задоволення позову.

Відповідно до ухвали суду від 04 квітня 2019 року справа призначена в підготовче судове засідання, враховуючи те, що представник відповідача не заперечував задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову із наступних підстав.

Довідкою Ніжинської сільської ради від 21.03.2019 року № 03-25/198 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 мало статус робочого двору. В будинку мешкала ОСОБА_3 - власник(а.с. 11).

Як суспільна група, колгоспний(робітничий) двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. І хоча спадковий будинок побудований до 5 серпня 1992 року і не потребує прийняття його в експлуатацію відповідно до постанови КМУ від 5 серпня 1992 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів нерухомості», позивач не може зареєструвати власність за покійною, оскільки в силу статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, як член робочого двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратила права на спірний будинок, який належав їй в цілому.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Свідоцтвом про смерть та довідкою Ніжинської селищної ради від 05 грудня 2017 року доводиться, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та на день смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1(а.с.9-10).

Відповідно до свідоцтва про народження, з урахуванням свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3(а.с.16-17).

Як вбачається з наданої на запит суду копії спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_3 на підставі заповіту прийняла ОСОБА_2

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської нотаріальної контори від 04 квітня 2018 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на будинок зважаючи на те, що нею не надано правовстановлюючого документу(а.с.15).

Відповідно до довідки КП «Ніжинське МБТІ» від 12 грудня 2017 року та технічного паспорту право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано за жодним власником(а.с.13, 18-20).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1223 ЦК України, ст.ст.263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду Пантелієнко В.Г.