Справа № 522/5185/19
Провадження № 2/522/5210/19
У Х В А Л А

17 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп», державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про визнання протиправним дії ТОВ «Стандарт фінанс групп», Державного реєстратора та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 42031767 від 12.07.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп», державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про визнання протиправним дії ТОВ «Стандарт фінанс групп», Державного реєстратора та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 42031767 від 12.07.2018 року.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, передбачених п. 2, ч. 1, ст. 150 ЦПК України, шляхом накладення арешту на майно, а саме: - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з чотирьох житлових кімнат житловою площею 94,0 кв.м., загальною площею 160,7 кв.м..

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що зустрічне забезпечення даного позову на думку позивача є недоцільним та відповідачі не несуть жодних збитків від виду даного забезпечення. Підтвердив про відсутність зареєстрованого місце проживання позивача та майна. Вказав, що не уповноважений позивачем визначати розмір зустрічного забезпечення.

В судовому засіданні представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп» заявив вимогу зустрічного забезпечення обов`язковою у мінімальному розмірі 50 000 грн. Крім того зазначив, що у позивача ОСОБА_1 відсутнє нерухоме майно та вона знята з реєстрації.

Проаналізувавши матеріали поданої заяви, вважаю, що у задоволенні такої слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст.151 ЦПК України заява відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом встановлено, що розгляд цивільної справи знаходиться в підготовчому провадженні.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов може забезпечуватися, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положеннями ч. 3 ст. 153 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.п.4,5 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При застосуванні відповідних заходів забезпечення позову слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню господарську діяльність юридичних осіб.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд приходить до висновку, що застосування зустрічного забезпечення в даному випадку є не правом суду, а його обов`язком.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, оскільки позивачем не запропоновано зустрічне забезпечення позову.

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає вимоги заяви позивача про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд роз`яснює заявнику, що питання про застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, на заявника покладається обов`язок запропонувати зустрічне забезпечення.

Також суд роз`яснює, що заявник має право повторно звернутися з заявою, у разі обґрунтованої пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 5, 149,151, 153,260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт фінанс групп», державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про визнання протиправним дії ТОВ «Стандарт фінанс групп», Державного реєстратора та скасування рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 42031767 від 12.07.2018 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси.

Повний текст ухвали виготовлено 24 липня 2019 року.

Суддя А.В. Науменко