Справа № 296/2715/19
УХВАЛА

"17" квітня 2019 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 100 721 грн.

Ухвалою судді від 29.03.2019 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

В подальшому, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заявником не обґрунтовано необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, оскільки позивачем у прохальній частині заяви про забезпечення позову не зазначено на яке майно заявник просить накласти арешт та всіх відомостей, необхідних для забезпечення позову.

Окрім того, як вбачається з наданої позивачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 163269654 від 11.04.2019 на підставі постанови про арешт майна боржника №ВП 53216740 виданої 29.12.2016 року державним виконавцем Скуржинською Г.В. Корольовського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області вже накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2

Разом з тим, заявником необґрунтовано підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, який просить позивач, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відсутні відомості щодо вартості майна, про яке зазначено у заяві, що унеможливлює зробити висновок про співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.149, 150-153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Ухвала суду набирає законної сили після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. С. Рожкова