КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________
Справа № 378/161/19
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5555/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 7 лютого 2019 року (суддя Скороход Т.Н.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,

встановила:

заочним рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 3 листопада 2011 року № 2-362/11 стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість по кредиту у сумі 75 628грн 55коп. та судові витрати: судовий збір у сумі 765грн 28коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120грн, а всього 76 513грн 83коп.

У січні 2019р. ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Мотивуючи вимоги заяви, ТОВ «Вердикт Капітал» зазначало, що 15 листопада 2018р. уклало з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» договір про відступлення прав вимоги за договорами кредиту, за умовами якого право вимоги за договором кредиту № 08-404/07-А, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 7 лютого 2019 року у задоволені заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «Вердикт Капітал» просить ухвалу суду скасувати, заяву про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал» задовольнити у повному обсязі.

Заявник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та не врахування тієї обставини, що відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Заявник та позивач, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.89-90, 96-97), двічі у судове засідання своїх представників не направили, клопотання про його перенесення не подали, тому на підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся за адресою, наявною у матеріалах справи і згідно довідки листоноші за вказаною адресою не проживає (с.с.91, 98).

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи вказану норму процесуального права, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про апеляційний розгляд, тому на підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 3 листопада 2011 року на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з ОСОБА_2 стягнута заборгованість по кредиту у сумі 75 628грн 55коп. та судові витрати: судовий збір у сумі 765грн 28коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120грн, а всього 76 513грн 83коп.

15 листопада 2018р. між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір про відступлення прав вимоги за договорами застави, за умовами якого право вимоги за договором застави, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником суду не надано доказів перебування виконавчого листа за рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 3 листопада 2011 року № 2-362/11 на примусовому виконанні.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого

провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» і не залежить від наявності виконавчого провадження.

Такий висновок був зроблений Верховним Судом України у справі 6-122цс13, від якого не відступив Верховний Суд у постанові від 21 березня 2018 року (справа № 6-1355/10).

Отже, висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, і суперечить правовим висновкам Верховного Суду.

Разом з цим, заявником суду не надано доказів набуття права вимоги за кредитним договором, який був укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У порушення вказаних норм процесуального права заявником суду не надано договору про відступлення права вимоги від 15 листопада 2018 року, на підставі якого заявник нібито набув право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2

Наданий заявником договір про відступлення прав вимоги за договором застави від 15 листопада 2018 року, не містить посилань на кредитний договір, укладений з ОСОБА_2, а також у ньому не зазначений розмір заборгованості, право на вимогу якої отримав заявник.

Посилання у вищезазначеному договорі на укладення сторонами договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, не може бути підставою для задоволення заяви, так як суд позбавлений можливості перевірити суму боргу, яку ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» переуступив ТОВ «Вердикт Капітал», за договором, укладеним з ОСОБА_2

Для з'ясування вказаних обставин апеляційний суд просив ТОВ «Вердикт Капітал» забезпечити явку свого представника у судове засідання на 7 травня 2019 року, однак вказане повідомлення товариством було проігноровано.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи відсутність доказів у підтвердження набуття ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до ОСОБА_2 у межах заборгованості, визначеної заочним рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 3 листопада 2011 року, колегія суддів вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали неправильно застосовані норми матеріального права, порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви у зв'язку із її недоведеністю.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково.

Ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 7 лютого 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 8 травня 2019 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк