У Х В А Л А

16 квітня 2019 року

м. Київ

справа №640/19696/17

провадження № 61-7291ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 7 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про стягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

9 квітня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 7 лютого 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом Харківської області оскаржувану постанову ухвалено 7 лютого 2019 року, а тому останній день строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду припадав з урахуванням вихідних днів на 11 березня 2019 року.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції був отриманий лише 8 березня 2019 року, однак доказів на підтвердження викладених у клопотання обставин до скарги не додає.

Отже, заявнику необхідно подати суду належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Крім того, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно з пунктом 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду скаржник має сплатити судовий збір в розмірі 200 відсотків скарги, що підлягала сплаті при поданні заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту першого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що з 1 січня 2017 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1600,00 грн.

Оскільки при подачі позову було заявлено вимогу майнового характеру про стягнення 1826251,00 грн, 1 відсоток ціни позову становить 18262,51 грн, що є більше ніж 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому про поданні заяви до суду першої інстанції до сплати підлягав судовий збір в розмірі 8000,00 грн (1600х5).

Таким чином, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги для скаржника становить 16000 грн (8000х200%).

Відповідно до пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі необхідно надати суду відповідний документ.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними зазначені заявником в заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко