Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа №755/3894/16

провадження № 61-18342св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), ЖуравельВ. І,. Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - Моторно (транспортне) страхове бюро України,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 подану в інтересах Моторно (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року в складі судді Астахової О. О. та на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2017 року в складі колегії суддів: Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року Моторно (транспортне) страхове бюро України(далі- МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач указував, що 25 червня 2012 року о 07:10 годині на перехресті проспекту Червонозоряного та вулиці Мистецькій в місті Києві відбулося зіткнення автомобіля «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та мотоцикла НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, у зв'язку з чим ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

02 липня 2012 року слідчим Голосіївського Районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві порушено кримінальну справу за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Постановою про закриття кримінального провадження від 25 жовтня 2012 року встановлено, що в діях водія ОСОБА_6 не вбачається порушень Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України); в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам, передбаченим пунктами 13.1, 13.3 ПДР України.

На дату ДТП водій ОСОБА_5 не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У результаті ДТП з вини ОСОБА_5 автомобіль «Volkswagen Golf» отримав пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 21 733 грн.

Відповідно до вимог пункту 41.1 статті 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ виплатило ОСОБА_6 15 986,86 грн страхового відшкодування та 1014 грн витрат за послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів.

Посилаючись на те, що після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, позивач просив про задоволення позову.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довів вину відповідача, а тому підстави для стягнення з ОСОБА_5 страхового відшкодування в порядку регресу відсутні.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що, встановивши фактичні обставини у справі на підставі наданих сторонами доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року МТСБУ подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19 квітня 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не встановили обставини справи, що мають значення для її вирішення, не надали належної оцінки постанові слідчого про закриття кримінального провадження, якою встановлено вину відповідача у скоєнні ДТП, тому зазначені судові рішення не можуть бути законними і обґрунтованими.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Відзив на касаційну с каргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 25 червня 2012 року о 07:10 год на перехресті проспекту Червонозоряного та вулиці Мистецької в місті Києві відбулося зіткнення автомобіля НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 та мотоцикла НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, слідчим Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ушкодження середньої тяжкості, 02 липня 2012 року порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Постановою слідчого Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 25 жовтня 2012 року кримінальну справу закрито за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину.

У зазначеній постанові вказано, що згідно з висновком автотехнічної експертизи в діях водія мотоцикла ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам, передбаченим пунктами 13.1, 13.3 ПДР України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За змістом статей 1166, 1187, 1188 ЦК України у їх системному зв'язку відповідальною за спричинену шкоду внаслідок ДТП є особа, яка винна в ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї саттті).

Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Статтею 60 ЦПК України (у редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень) передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 57 ЦПК України (у редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, тощо.

Частиною другою статті 59 ЦПК України (у редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень) передбачено, що обставини у справі, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення зазначених норм права позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача у вчиненні ДТП. Інформація про порушення ним ПДР України в постанові про закриття кримінального провадження не дає підстав для висновку, що відповідач є винним у ДТП.

За таких обставин, доводи касаційної скарги про те, що постановою слідчого про закриття кримінального провадження встановлено вину відповідача у скоєнні ДТП, є безпідставними.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу моторно (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат

В.П. Курило