Справа № 551/103/16-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області подання старшого державного виконавця Шишацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, яке погоджено з начальником Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,-

в с т а н о в и в:

18 квітня 2019 року старший державний виконавець Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 до виконання боржником зобов'язань, зазначених у виконавчих листах №551/103/16-к, виданих Шишацьким районним судом Полтавської області.

В обґрунтування даного подання, державний виконавець послалася на те, що ОСОБА_4 являється боржником за невиконаними зобовязаннями, повязаними із відшкодуванням моральної шкоди потерпілим від злочину, та ухиляється від їх виконання, тому просила суд вирішити питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду останнього за межі України.

Згідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного /приватного/ виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився.

Вивчивши доводи, наведені в поданні, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно з п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

У проведеному 01 лютого 2013 року Верховним Судом України аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вказано, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу /посадової особи/", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння /дії чи бездіяльність/ особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника" варто розуміти як будь-які свідомі діяння /дії або бездіяльність/ боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості /наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо/ і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини /непереборної сили, події тощо/.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Таким чином, при звернення до суду з вказаним поданням, орган державної виконавчої служби повинен послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним поданням, державний виконавець послалася на те, що ОСОБА_4 являється боржником за невиконаними зобовязаннями, повязаними із відшкодуванням моральної шкоди потерпілим від злочину та ухиляється від їх виконання.

Так, у поданні зазначено, що на виконанні у Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області знаходиться зведене виконавче провадження № 58923349 з примусового виконання трьох виконавчих листів № 551/103/16, виданих Шишацьким районним судом 07 липня 2016 року, 18 липня 2016 року та 29 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 коштів на відшкодування моральної шкоди.

При цьому, на обґрунтування подання, в якості доказів, державним виконавцем додано лише копії трьох виконавчих листів та копії трьох постанов про відкриття виконавчого провадження.

З наявних у справі доказів не вбачається наявність факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Крім того, згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» /з подальшими змінами/ регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт для виїзду за кордон /закордонний паспорт/ та його дії свідчать про намір виїхати за межі України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що старшим державним виконавцем Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 не надано достатніх та належних доказів, які неспростовно б свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього, а також достовірних відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритих виконавчих проваджень та строків їх добровільного виконання.

За таких обставин, суд не знаходить правових підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст.ст. 260 261, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Шишацького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, яке погоджено з начальником Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Шишацький районний суд Полтавської області, протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі вирішення питання без виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: