ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 639/6370/18

Провадження № 22-ц/818/2274/19

16 квітня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2;

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року (суддя Баркова Н.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт» про визнання недійсним договору, -

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ТОВ «Укрфінстандарт» про визнання недійсним договору про відступленя права вимоги.

Разом з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_4 просив заборонити вчинення реєстраційних дій стосовно майнових прав на обєкт інвестування з наступними характеристиками: квартира будівельний № 160, поверх - 21, кількість кімнат - 3, загальна площа - 92,40 кв.м., будівельна адреса: м. Харків, Комсомольське (Григорівське) шосе, 55, будинок №2 до прийняття рішення судом.

В обґрунтування вказаної заяви зазначав, що 08.10.2007 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» (на той час АКБ «Укрсоцбанк»), в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», укладено Кредитний договір № 839/3/27/38/7-476, загальна сума кредиту 440 609,00 грн., зі сплатою 15% річних за користування кредитом, строком до жовтня 2022 року.

08.10.2007 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір № 839/9/27-38/7-23, згідно з яким позивач відступив на користь АКБ «Укрсоцбанк» майнові права на обєкт інвестування з наступними характеристиками: квартира будівельний № 160, поверх -21, кількість кімнат -3, загальна площа - 92,40 кв.м., будівельна адреса: м. Харків, Комсомольське шосе, 55, будинок № 2. Забудовник - ТОВ дружнє підприємство технологічної групи «Екіпаж». Укладення цього договору є підтвердженням повної оплати позивачем вартості обєкта інвестування згідно договору № КШ-1-160 від 27 вересня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено Іпотечний договір № 839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року, предметом якого є майнові права на обєкт інвестування - трикімнатну квартиру № 160, загальною площею 92.4 кв.м., що будується на 21 поверсі, за адресою: м. Харків, Комсомольське шосе, 55 буд. 2.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.04.2011 року по справі № 11/10 за позовом АКБ СР «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 474007,21 грн., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 401443,46 грн. заборгованості по відсоткам в розмірі 58 670,28 грн., пеня в розмірі 13 218,27 грн.

ПАТ «Укрсоцбанк» отримано виконавчий лист по справі, який до цього часу не подано до виконання.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.01.2015 року по справі № 1786/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з ОСОБА_1 474 007,21 грн. відмовлено.

29.10.2018 року ОСОБА_1 отримав вимогу від ОСОБА_2, в якій останній вимагає повернути борг, або, після 29.11.2018 року ОСОБА_2 зареєструє за собою право власності на майнові права, на квартиру 160 по Комсомольському шосе, 55, вартість якої майже в два рази перевищує вартість боргу. При цьому, сама вимога, на думку позивача, носить формальний характер і спрямована на рейдерське захоплення квартири, оскільки у вимозі не вказаний банківський рахунок, на який необхідно перерахувати суму боргу.

ОСОБА_1 вказує, що на цей час є всі підстави вважати можливим вчинення незаконної перереєстрації майнових прав на обєкт інвестування.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року клопотання задоволено. Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно майнових прав на обєкт інвестування з наступними характеристиками: квартира будівельний № 160, поверх - 21, кількість кімнат - 3, загальна площа - 92,40 кв.м., будівельна адреса: м. Харків, Комсомольське (Григорівське) шосе, 55, будинок № 2.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише в разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Проте заходи забезпечення позову, які просив застосувати позивач не є співмірні із заявленими позовними вимогами, оскільки позовні вимоги не носять майнового характеру.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 420861, 48 гривень, зазначена у виконавчому написі нотаріуса не є боргом ОСОБА_5 перед ПАТ «Укрсоцбанк». Саме така сума вказана в договорі про відступлення права вимоги № 344/1, на підставі якого ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підялягає.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник зазначав, що 08.10.2007 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Кредитний договір № 839/3/27/38/7-476, загальна сума отриманого кредиту - 440 609,00 гривень, зі сплатою 15 % річних, строком до 2022 року. Того ж дня між тими ж сторонами було укладено Іпотечний договір № 839/4/27/38/7-714, предметом якого є майнові права на обєкт інвестування - трикімнатну квартиру.

У жовтні 2018 року на адресу ОСОБА_1 надійшли листи про укладення трьох правочинів про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року та відступлення права вимоги за іпотечним договором № 839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року. ОСОБА_2 вимагав погашення боргу в розмірі 822 304, 94 гривень за договором відступлення права вимоги та пені в сумі 260 456, 34 гривень. Позивач зазначав, що метою направлення таких вимог було не отримання боргу за договором права вимоги, а захоплення його майнових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 категорично заперечував наявність заборгованності за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що районним судом було обгрунтовано задоволено клопотання позивача та дотримано вимоги закону до заходів забезпечення позову.

Посилання відповідача в особі представника в апеляційній скарзі на те, що забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами (оскільки предметом позову є визнання недійсним договору відступлення права вимоги, тобто має місце позовна вимога немайнового характеру), колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у вказаній угоді йдеться про відступлення права вимоги за Іпотечним договором, предметом якого є майнові права на нерухоме майно.

Заборона вчиняти певні дії до вирішення спору є тимчасовим обмеженням і найменш вразливим для нового кредитора, права якого оспорюються позивачем.

Крім того, учасники справи не позбавлені можливості звертатися у передбаченому законом порядку до суду із заявами про скасування чи зміну вжитих судом заходів забезпечення позову, та заявою про зустрічне забезпечення (ст.ст.154, 156, 158 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_6