Справа № 331/8225/15-ц
Провадження № 2/331/495/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Жукової О.Є.

за участю секретаря - Хащук В.Д.

відповідача- ОСОБА_2

представника відповідача- ОСОБА_7

розглянувши в загальному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в листопаді 2015 року звернувся в суд з позовом в якому зазначив , що 31 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 39 865,00 доларів США зі строком повернення кредитних коштів до 31 липня 2014 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 з приводу повернення кредитних коштів, останнім було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб, легковий автомобіль Chrysler, модель 300С номер шасі НОМЕР_3, 2007р., державний номер НОМЕР_1. Відомості про оформлення застави було внесено в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Заставна вартість предмету застави склала 236 850,00 грн.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 17, відповідно до якого, останній набув право Нового кредитора до ОСОБА_3 за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №. 0 від 31 липня 2007 року.

Більш того, відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), Первісним кредитором здійснено зміну Заставодержателя з ПАТ «УкрСиббанк» на TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», на підставі чого останній набув права Заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що виступило гарантом виконання зобов'язань, а саме: автотранспортний засіб, легковий автомобіль Chrysler, модель 300С, номер шасі НОМЕР_3, 2007р., державний номер НОМЕР_1, шо належав на праві власності ОСОБА_3.

07 квітня 2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення по справі №2-184/2011 за позовом AT «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, згідно якого з останніх стягнуто в розмірі 41314,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.03.2010 року становить 329706,85 грн.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням зобов'язань ОСОБА_3 по поверненню кредитних коштів, по Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 налічується заборгованість у розмірі 1 606 290,48 грн., яка складається з: суми простроченого основного боргу за кредитом - 708 3 18,2 грн.;суми нарахованих процентів - 70 8318,2 грн.;суми прострочених процентів - 873 377,99 грн.

В свою чергу, Позивачу стало відомо, що автотранспортний засіб, яким забезпечувались дані кредитні взаємовідносини, був реалізований, як без згоди Первісного заставодержателя ПАТ «УкрСиббанк», так і без згоди Нового заставодержателя TOB «ФК «Довіра та Гарантія». Однак, відносно предмета застави неодноразово змінився власник. Від так, на даний час право власності на предмет застави зареєстровано за ОСОБА_2, а номер державної реєстрації автотранспортного засобу НОМЕР_2.

Представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості перед TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від «31» липня 2007 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автотранспортний засіб, легковий автомобіль Chrysler, модель 300С, номер шасі НОМЕР_3, 2007р., державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом визнання за TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право власності на предмет застави - автотранспортний засіб, легковий автомобіль Chrysler, модель 300С, номер шасі НОМЕР_3, 2007р., державний номер НОМЕР_1, вчинення подальших дій пов'язаних з переоформленням автотранспортного засобу в органах Державної автомобільної інспекції України Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» наділивши правом зняття з обліку автотранспортний засіб, легковий автомобіль Chrysler, модель 300С, номер шасі НОМЕР_3, 2007р., державний номер НОМЕР_2 та постановленням на облік в органах ДАЇ України;зобов'язати ОСОБА_2 передати TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» предмет застави - автотранспортний засіб, легковий автомобіль Chrysler, модель 300С, номер шасі НОМЕР_3, 2007р., державний номер НОМЕР_2, з комплектом ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;стягнути з ОСОБА_2 на користь TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» сплачений судовий збір в розмірі 3 552,75 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Федченко І.М. від 26.11.2015 року провадження по справі відкрито.

24 лютого 2016 року у справі було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Довіра та гарантія» були задоволені в повному обсязі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2018 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від від 24 лютого 2016 року у справі 331/8225/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення було скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2019 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ».

25 березня 2019 року відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити, з тих підстав, що йому на праві власності належить автомобіль Chrysler, модель 300С, номер шасі НОМЕР_4, 2006р., державний номер НОМЕР_2, білого кольору, який ніколи не був предметом застави.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві.

У вступному слові відповідач та його представник ОСОБА_7 в позові просили відмовити з підстав викладених у відзиві.

Третя особа ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, пояснення не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Суд вислухавши вступне слово відповідача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено , що 31 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 39 865,00 доларів США зі строком повернення кредитних коштів до 31 липня 2014 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 з приводу повернення кредитних коштів, останнім було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб, легковий автомобіль Chrysler, модель 300С номер шасі НОМЕР_3, 2007р., колір чорний , державний номер НОМЕР_1. Відомості про оформлення застави було внесено в Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Заставна вартість предмету застави склала 236 850,00 грн.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 17, відповідно до якого, останній набув право Нового кредитора до ОСОБА_3 за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №. 0 від 31 липня 2007 року.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), Первісним кредитором здійснено зміну Заставодержателя з ПАТ «УкрСиббанк» на TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», на підставі чого останній набув права Заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що виступило гарантом виконання зобов'язань, а саме: автотранспортний засіб, легковий автомобіль Chrysler, модель 300С, номер шасі НОМЕР_3, 2007р., колір чорний , державний номер НОМЕР_1, шо належав на праві власності ОСОБА_3.

Також, судом встановлено , що згідно договору факторингу № 279/ФК-16 від 30 листопада 2016 року, який був укладений між TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+» , а також додатків до нього та витягу з реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова компанія «АКТИВ+» перейшло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від «31» липня 2007 року, який був укладений з ОСОБА_3.

В подальшому, 16 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АКТИВ+» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено Договір факторингу №1610/ФК-1.

У відповідності з вищезазначеним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перейшли права вимоги за кредитним договором № 0 від «31» липня 2007 року.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

07 квітня 2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення по справі №2-184/2011 за позовом AT «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, згідно якого з останніх стягнуто в розмірі 41314,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.03.2010 року становить 329706,85 грн.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин встановлено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням зобов'язань ОСОБА_3 по поверненню кредитних коштів, по Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 налічується заборгованість у розмірі 1 606 290,48 грн.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначав, що автотранспортний засіб, яким забезпечувались дані кредитні взаємовідносини, був реалізований, як без згоди Первісного заставодержателя ПАТ «УкрСиббанк», так і без згоди Нового заставодержателя TOB «ФК «Довіра та Гарантія», в відповідно повідомлення Регіонального сервісного центру в Запорізькій області від 28.01.2016 року право власності на предмет застави зареєстровано за ОСОБА_2, а номер державної реєстрації автотранспортного засобу НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є винним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, -неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до абз. 1,2 ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та забезпечення реєстрації обтяжень», зі змінами та доповненнями, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до п. 4 абз. 2 ст. 25 цього ж Закону, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. В свою чергу, п. 1 ст. 26 передбачає, передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою судового доказування є всебічне, повне, об'єктивне з'ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов'язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд.

У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію.

Обов'язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертиз, показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Натомість, як встановлено в ході розгляду справи та підтверджується наданим відповідачем ОСОБА_2 свідоцтвом про реєстрацівю транспортного засобу НОМЕР_5 , ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль Chrysler, модель 300 С, номер шасі НОМЕР_4, 2006р., державний номер НОМЕР_2, білого кольору.

Зазначені обставини також підтверджуються відповіддю Регіонального Сервісного центру в Запорізькій області Територіального сервісного центру № 2342 від 30.10.2018 року.

Враховуючи, що відповідачем надані належні та допустимі докази того, що належний йому транспортний засіб має інший рік випуску, колір, та номер шасі (кузова, рами) , ніж транспортний засіб , який був предметом застави за договором від 31 липня 2007 року, який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 про заставу транспортного засобу № 0 ( предметом застави був легковий автомобіль Chrysler, модель 300С номер шасі НОМЕР_3, 2007р., колір чорний , державний номер НОМЕР_1) позовні вимоги не обгрунтовані та задоволенню не підлягають.

Питання про судові витрати судом вирішені відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

Керуючись 3,4,11-13, 19, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 06 квітня 2019 року.

Суддя:

06.05.2019