Справа №489/5037/18
Провадження №2/489/473/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 квітня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Рум`янцевої Н.О., із секретарем судових засідань - Середою А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Диаман» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановленні наступні факти та відповідні правовідносини.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень; - за ч.3 ст.191 КК України за ч.3 ст.191 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 (два) роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з приєднанням, згідно ч.3 ст.70 КК України, додаткового покарання, призначеного за злочин, у вчиненні якого його було визнано винним, визначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 (два) роки. На підставі ч.4 ст.72 КК України остаточне покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 (два) роки виконувати самостійно.

При досліджені матеріалів кримінальної справи № 489/5897/17 (провадження № 1-кп/489/259/18) встановлено, що відповідно до наказу № 41/1-К від 01.07.2017 року, ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду експедитора ТОВ «Молком», згідно штатного розкладу з випробувальним строком в один місяць з 01.07.2017 року по 31.07.2017 року (крим.справа а.с. 71).

Згідно довідки ТОВ «ДИАМАН» від 01.07.2017 року за вих. № 12/1, ОСОБА_1 має право на інкасування в м. Миколаєві та Миколаївської області до 31.12.2017 року (крим.справа а.с. 68).

Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність від 01.07.2017 року, укладеного між ТОВ «Молком» та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , працюючи на підприємстві на посаді безпосередньо пов`язаної зі зберіганням, обробкою, відпуском, перевезенням і прийманням переданих йому товарно-матеріальних цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, ввірених йому роботодавцем у зв`язку з виконанням робітником своїх трудових обов`язків. До таких цінностей відносяться грошові кошти, фінансові зобов`язання. До таких цінностей відносяться грошові кошти, фінансові та юридичні документи, матеріальні цінності у виді грошових коштів і товарних цінностей (п. 2 Договору).

Відповідно до копії товарної накладної № НКТ#АРН-94 від 10.07.2017 року ОСОБА_2 було поставлено товар на загальну суму 1952,13 грн. з відміткою про сплату (крим.справа а.с. 69).

Згідно довідки про спричинення матеріальної шкоди ТОВ «ДИАМАН» від 20.11.2017 року за вих. 21, ОСОБА_1 , привласнив та не вніс до каси ТОВ «ДИАМАН» матеріальні кошти в сумі 1952 грн. 13 коп. за поставлений 11.07.2017 року товар ФОП « ОСОБА_2 .» на підставі накладної № НКТ#АРН-94 від 10.07.2017 року. сума спричиненої шкоди - 1952 грн. 13 коп. (крим. справа а.с. 60).

За приписами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У роз`ясненнях, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 з подальшими змінами, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що майнової шкоди позивачу завдано з вини відповідача, матеріальна шкода відповідачем добровільно не погашена, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Диаман» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Диаман» матеріальну шкоду у розмірі 1952 грн. 13 коп. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві гривні тринадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривни.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Диаман», , юридична адреса: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140А/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «18» квітня 2019 року.