Справа №345/1519/19
Провадження № 2/345/803/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Баран В.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. У серпня місяці 2017 року відповідач ОСОБА_2 позичив у нього 3050 доларів США. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу письмову розписку. Кошти позичалися ним відповідачу фактично на 3-4 місяці, однак термін повернення в розпиці не зазначався, оскільки він довіряв відповідачу та розраховував на його добропорядність. На неодноразові звернення щодо повернення суми боргу останній не повертає кошти, щоразу придуючи різні неправливі історії. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача 82 597,36 грн. боргу за договором позики, судові витрати покласти на відповідача.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив задоволити.

02.05.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він не погоджується із позовними вимогами позивача, так як в серпні 2017 року він не позичав у позивача коштів в сумі 3050 доларів США, не давав йому ніякої боргової розписки і на даний час не має за що віддати грошові кошти. Дана розписка була надана позивачу в якості надання йому юридичної консультації по питанню позичання ним коштів у свого знайомого.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що в серпні 2017 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 позику в сумі 3050,00 доларів США , про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи (а.с.17).

В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-63 цс 13), зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Як вбачається зі змісту розписки, ОСОБА_2 зобов'язався повернути борг при можливості.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Оригінал розписки, яка міститься в матеріалах справи (а.с.17), свідчить про те, відповідач борг згідно розписки не повернув.

Стаття 1049 ЦК України встановлює обов'язок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками,у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Підставою для задоволення позовних вимог є невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо повернення суми боргу.

Виходячи з офіційного курсу гривні до іноземної валюти, станом на день подання позову (а.с.6), сума боргу в гривневому еквіваленті становить 82 597,36 грн. (3050,00 доларів США * 27,20 грн.)

Отже, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 82 597,36 грн. боргу за договором позики від серпня 2017року.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.536, 1046,1047,1049, 1051 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 82 597,36 боргу за договором позики від серпня 2017року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 9605,00 гривень судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ