Справа № 195/1554/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

09.04.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,

за участю: прокурора Скрипченко О.С., представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом виконувача обов'язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Томаківської районної державної адміністрації (смт.Томаківка, вул.Лесі Українки, 14 Дніпропетровської області) до ОСОБА_1 ( с.Сергіївка, вул. Перемоги, 66 Томаківського району Дніпропетровської області), третя особа Державне підприємство Марганецьке лісове господарство (м.Марганець, вул. Хліборобів, 32 Дніпропетровської області) про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В :

Виконувач обов'язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Томаківської районної державної адміністрації до відповідача ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України.

Місцеві державні адміністрації відповідно до пункту 3 статті 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Крім того, пунктом 4 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцева державна адміністрація вживає заходів до відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля підприємствами, установами, організаціями і громадянами.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями 64, 66, 69, 69-1 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами. Пунктом 7 частини 3 зазначеної статті передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

В главі 4 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 р. № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за № 291/22823, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є джерелами формування спеціального фонду державного бюджету в частині надходжень, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі України та Головних управліннях Казначейства відповідно до законодавства на імя органу Казначейства в розрізі територій та кодів бюджетної класифікації.

Для зарахування зазначених коштів, згідно «Класифікації доходів бюджету» затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 «Про бюджетну класифікацію» визначено код 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності та іншої діяльності».

Згідно додатку до листа Управління Державної казначейської служби України у Томаківському районі від 12.09.2018 № 02-02/564, в Управлінні державної казначейської служби України відкритий рахунок по коду класифікації доходів бюджету 2462100.

Не зважаючи на те, що створення та розвиток обєктів навколишнього природного середовища потребує значних матеріальних витрат, які здійснюються, передусім, за рахунок бюджетного фінансування, Томаківська районна державна адміністрація в даному випадку не вжила заходів спрямованих на захист та поновлення порушених інтересів держави, а саме до теперішнього часу збитки, завдані незаконною порубкою лісу, не відшкодовані, Томаківською районною державною адміністрацією цивільний позов про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням не заявлено, та жодних дій щодо стягнення з ОСОБА_1 шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням не вжито, що свідчить про неналежне здійснення державною адміністрацією наданих законом повноважень.

Вказане свідчить про наявність підстав, визначених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», для вжиття прокурором представницьких повноважень в

інтересах держави в особі Томаківської районної державної адміністрації щодо стягнення з винної особи збитків завданих навколишньому природному середовищу, що забезпечить можливість відтворення та збереження природних ресурсів на відповідній території та ефективну реалізацію державної політики в сфері охорони навколишнього природного середовища.

Враховуючи викладене, Нікопольська місцева прокуратура звертається до суду із даним позовом виходячи з наступного.

07.02.2018 ОСОБА_1 спиляв 7 стовбурів дерев породи акація біла різного діаметру в полезахисній лісовій смузі, розташованій на північно- східному напрямку між с. Сергіївка та с. Петрівка Томаківського району Дніпропетровської області, чим здійснив незаконну порубку дерев.

Відповідно до розрахунку ДП «Марганецьке лісове господарство» від 29.03.2018, шкода заподіяна самовільною порубкою дерева відповідачем становить 68044,35 грн.

Вироком Томаківського районного суду від 10.04.2018, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 Кримінального кодексу України.

У звязку з цим, вина відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу встановлена вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 та в силу вимог ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, що обумовлює обовязок відповідачів відшкодувати шкоду, заподіяну незаконною порубкою лісу.

Згідно ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п. 1 ч. 1 ст. 105 та ст. 107 Лісового кодексу України громадяни несуть відповідальність за порушення лісового законодавства та зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, зокрема шляхом незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях.

Враховуючи викладене, шкода в розмірі 68044 грн. 35 коп., заподіяна самовільною рубкою лісу, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі на рахунок спеціального фонду місцевого бюджету.

Під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 246 Кримінального кодексу України прокурором цивільний позов не предявлявся.

Відповідно до вимог ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує в повному обсязі та вважає позовні вимоги безпідставними, не обгрунтованими виходячи з наступного. Представник відповідача, вважає, що прокурором позов заявлено в інтересах неналежного позивача- Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Вказане майно, а саме сім дерев акації різного діаметру в полезахисній смузі, розташованій на північно-східному напрямку між с. Сергіївка та с. Петрівка Томаківського району Дніпропетровської області на балансі установи відсутні та ніколи не перебували на обліку в Томаківській районній державній адміністрації. На адвокатський запит представника відповідача ОСОБА_2 у Томаківському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, надано інформацію, що запитувана земельна ділянка розташована Дніпропетровська область Томаківський район ,Томаківська селищна рада (за межами населених пунктів), форма власності державна, категорія землі сільськогосподарського призначення. Розпорядником вказаних земель є Головне управління держгеокадастру у Дніпропетровській області. А отже в даному позові слід відмовити.

Представник третьої особи Державне підприємство Марганецьке лісове господарство надав суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного .

Судом встановлено , що 07.02.2018 ОСОБА_1 спиляв 7 стовбурів дерев породи акація біла різного діаметру в полезахисній лісовій смузі, розташованій на північно - східному напрямку між с. Сергіївка та с. Петрівка Томаківського району Дніпропетровської області, чим здійснив незаконну порубку дерев та спричинив істотну матеріальну шкоду інтересам держави в сфері охорони природного навколишнього середовища.

Вироком Томаківського районного суду від 10.04.2018, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 Кримінального кодексу України.(а.с.9-10 ).

Порядок та розміри визначення шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування дерев встановлено відповідно Постанови Кабінету міністрів України від 23 липня 2008 р. N 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Відповідно до інформації наданої Державним підприємством Марганецьке лісове господарство ДП Марганецький лісгосп, вказана полезахисна смуга згідно матеріалів лісовпорядкування не належить до Державного лісового фонду, полезахисні лісові смуги- це штучно створені насадження лінійного типу для захисту сільськогосподарських угідь. ( а.с.11).

Відповідно до розрахунку ДП «Марганецьке лісове господарство» від 29.03.2018, шкода заподіяна самовільною порубкою дерев відповідачем становить 68044,35 грн. ( а.с. 12).

Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 05.02.2019 року, земельна ділянка розташована на території Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), форма власності державна, категорія землі сільськогосподарського призначення і згідно державної статистичної звітності перебуває у землях запасу ( а.с. 38 ).

Згідно інформації Управління державної казначейської служби України у Томаківському районі Дніпропетровської області на території Томаківського району відкрито рахунки з кодом класифікації 24062100 ( а.с.13-14).

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Пунктом 7 частини 1 статі 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» зазначено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Місцеві державні адміністрації відповідно до пункту 3 статті 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Крім того, пунктом 4 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцева державна адміністрація вживає заходів до відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля підприємствами, установами, організаціями і громадянами.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Отже, виконувач обов'язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, в даному випадку мав право звернутися з позовною заявою до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого на здійснення відповідних функцій у даних правовідносинах, а саме Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Тому, висновок представника відповідача суду про те, що прокурор повинен був звернутися до суду в інтересах розпорядника земель, Головного управління держгеокадастру в Дніпропетровській області є не вірним, оскільки Томаківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області є належним позивачем, так як місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Порядок розподілу платежів між державним та місцевим бюджетом, які зараховано на аналітичні рахунки відкриті у Казначействі України та Головних управліннях Казначейства, врегульовано Порядком казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №43 від 29 січня 2013 року.

Отже, порядок нарахування збитку заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу, стягнення коштів на відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності та порядок його виконання визначені законом.

Статтею 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст.107 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Лісового кодексу України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно зі ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Статтею 69 Лісового кодексу України визначено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом-лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно.

Таким чином, порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Незаконна порубка лісу та не відшкодування в подальшому збитків, завданих злочином, завдає шкоди охоронюваним інтересам держави в сфері захисту та відтворенні лісів України, місцевому та державному бюджетам, що у свою чергу негативно впливає на економічну незалежність та безпеку держави.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою ( ч.4 ст.61 ЦПК України).

За приписами ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 статті 1166 ЦК України, встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин).

За ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

А тому враховуючи наведене, суд вважає, що шкода завдана природному навколишньому середовищу неправомірними діями відповідача підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ч.2 ст.247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги виконувача обов'язків керівника Нікопольської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Томаківської районної державної адміністрації (смт.Томаківка, вул.Лесі Українки, 14 Дніпропетровської області) до ОСОБА_1 ( с.Сергіївка, вул. Перемоги, 66 Томаківського району Дніпропетровської області), третя особа Державне підприємство Марганецьке лісове господарство (м.Марганець, вул. Хліборобів, 32 Дніпропетровської області) про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1, на користь Томаківської районної державної адміністрації, , шкоду, заподіяну державі в розмірі 68044, 35 грн. (шістдесят вісім тисяч сорок чотири грн. 35 коп.) , на рахунок № 4475 ( отримувач УК у Томаківському районі, ОТГ Мирове, 24062100, , МФО 899998, банк отримувач Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 18.04.2019 року.

Суддя: ОСОБА_3