ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 388/1535/18

провадження № 22-ц/4809/993/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області у складі судді Степанова С.В. від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Боківський» про стягнення заборгованості по орендній платі, -

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,4405 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Кіровської (Боківської) сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Вказану земельну ділянку вона передала в оренду строком на 10 років сільськогосподарському виробничому кооперативу «Боківський», згідно договору оренди землі укладеного між ними 03 січня 2010 року та зареєстрованого 29.11.2010 року у ДП «Центр ДЗК».

19 вересня 2017 року право оренди за відповідачем було припинено на підставі рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 березня 2017 року у справі № 388/1253/15.

Проте відповідач не виплатив належну їй орендну плату, визначену договором оренди землі за 2015-2017 роки, хоча використовував належній їй земельну ділянку та отримував прибуток.

Посилаючись на ці обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 20 994 грн. 80 коп., в тому числі: заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 18 828,63 грн., пеня за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1189,65 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 976,52 грн.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Боківський» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4800 грн.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема вказує, що договір оренди землі із СВК «Боківський» розірвано в односторонньому порядку, як встановлено постановою Верховного Суду по справі № 388/1253/15-ц лише 24 січня 2019 року, а тому до цього часу договір оренди землі діяв. Крім того, матеріалами справи не підтверджено, що спірною земельною ділянкою користувалось ТОВ «Інтерагроком-К» і отримувало прибутки від її використання, а не СВК «Боківський».

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 7,44 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташована на території Кіровської (Боківської) сільської ради Долинського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту /а.с.15/.

03 січня 2010 року між ОСОБА_1 та СГВК «Боківський» укладено договір оренди землі вказаної земельної ділянки. Даний договір зареєстрований у Державному підприємстві «Центр ДЗК» 29 листопада 2010 року за № 7 /а.с. 10-13/.

Відповідно до п. 8. договору строк дії десять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шістдесят днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Заочним рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2015 року (справа №388/1253/15-ц) зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди СГВК "Боківський" у користуванні вказаною земельною ділянкою. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та TOB "Інтерагроком - К" на користь СВК "Боківський" збитку у розмірі 50 535,61 грн. Звільнено СВК "Боківський" від сплати орендної плати ОСОБА_2 за 2015 рік в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки /а.с. 17-20/.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.03.2017 року заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2015 року скасоване. Відмовлено СВК "Боківський" до ОСОБА_1 , ТОВ «Інтерагроком-К» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків /а.с. 21-24/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за касаційною скаргою СВК «Боківський» відкрито касаційне провадження та зупинено виконання рішення апеляційного суду від 01 березня 2017 року до закінчення касаційного розгляду. Справа не розглянута/а.с.38/.

Згідно договору оренди землі від 19.06.2015 року, ОСОБА_1 передала в оренду земельну ділянку площею 7,44 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , розташованої на території Кіровської (Боківської) сільської ради Долинського району Кіровоградської області, строком на 10 років ТОВ «ІНТЕРАГРОКОМ-К» /а.с.73-75/.

Із копій відомостей з органів фіскальної служби за період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 від TOB "Інтерагроком - К" в четвертому кварталі 2015 року отримала орендну плату в сумі 9302,63 грн./а.с.27/.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2016 року (справа №388/1974/15-ц), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13.04.2016 року, задоволено позов СВК "Боківський" до ОСОБА_1 , TOB "Інтерагроком-К", треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області, Реєстраційна служба Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінський І. Д. визнано недійсними договір оренди земельної ділянки, площею 7,44 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка розташована на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, укладений 19.06.2015 року між ОСОБА_1 з TOB "Інтерагроком - К», зареєстрований 19.06.2015 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І. Д. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №10100640 /а.с.39-42, 43-45/.

21.02.2018 року постановою Верховного суду ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 13.04.2016р. скасовано, справу передано на новий розгляд та в кінцевому результаті, 03.05.2018 року ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2016 року визнано не чинним провадження у справі закрито /а.с.46-50/.

Постановою Верховного Суду від 24 січня 2019 року касаційну скаргу СВК «Боківський» залишено без задоволення, а рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 березня 2017 року залишено без змін, яким заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2015 року скасовано та відмовлено СВК "Боківський" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків.

Разом з тим, в мотивувальній частині Верховний Суд зазначив, що на виконання п.39 договору оренди землі ОСОБА_1 24 червня 2014 року цінним листом із описом направила СВК «Боківський» попередження про розірвання договору в односторонньому порядку, який позивач отримав 27 червня 2014 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що СВК «Боківський» не дотримуючись умов укладеного між сторонами договору оренди землі № 67, у порушення статті 629 ЦК України, на свій ризик навесні 2015 року засіяв спірну земельну ділянку соняшником, при тому, що після 29 січня 2015 року договірні стосунки між СВК «Боківський» та ОСОБА_1 припинилися. При цьому не має будь-якого правового значення незгода іншої сторони з розірванням договору оренди землі у односторонньому порядку, оскільки умовами укладеного між сторонами договору таке право передбачено для кожної із сторін договору і отримання на це згоди іншої сторони не передбачено».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення сторонами договору оренди землі) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з СВК «Боківський» орендної плати за 2015-2017 роки не підлягають задоволенню, оскільки договір оренди землі від 03.01.2010 року, укладений сторонами, згідно рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2017 року визнано розірваним в односторонньому порядку з 2015 року, при цьому 19.06.2015 року між ОСОБА_1 і ТОВ «ІНТЕРАГРОКОМ-К» укладений договір оренди землі стосовно спірної земельної ділянки, згідно якого позивач отримувала орендну плату.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: