Номер провадження: 22-ц/813/4809/19
Номер справи місцевого суду: 523/8867/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

05.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., отримав у порядку автоматизованого розподілу справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору та договорів іпотеки та поруки, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2016 року ОСОБА_2 представник ОСОБА_3 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним кредитний договір від 14 вересня 2007 року укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та додаткову угоду №1 від 20 вересня 2011 року до вказаного договору; визнати недійсним договір поруки від 14 вересня 2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»; визнати недійсним договір іпотеки від 14 вересня 2007 року укладений між ОСОБА_5 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»; стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь позивача грошові кошти у розмірі 21406,23 грн та витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування позовних вимог зазначає, шо 14 вересня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі начальника Центрального відділення «Центр іпотечного кредитування» Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» гр. ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності від 25 грудня 2006 року, зареєстрованої в реєстрі за № 9016 та в особі головного економіста відділення «Центр іпотечного кредитування» Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» гр. ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності від 29 січня 2007 року, зареєстрованої в реєстрі за № 260 та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 014/0034/8281962, відповідно до якого банк зобовязується надати ОСОБА_3 кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 103020,00 грн строком на 120 місяців по 17 вересня 2017 року зі сплатою процентів у розмірі 13,5 % річних.

20 вересня 2011 року між банком та ОСОБА_8 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 14 вересня 2007 року, яким були внесені зміни до п.1.2. кредитного договору та збільшено строк дії кредиту на 120 місяців до 14 вересня 2027 року. В забезпечення належного виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за кредитним договором, 14 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, а також договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чепелєвою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № У-359.

Позивач вважає недійсним в цілому укладений 14 вересня 2007 року кредитний договір через наступні обставини, по-перше, вищевказані службовці банку не мали прав на підписання зазначеного кредитного договору від імені ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,оскільки право підпису документів від імені банку має лише Голова правління, інші особи мають право підпису лише на підставі довіреності від імені банку виданої Головою правління, або особами, що діють від імені банку на підставі довіреності з правом передоручення; по-друге, частину кредиту у сумі 98020,00 грн, із 103020,00 грн, позивач не отримав, про що свідчить відсутність підпису позивача у заяві на видачу готівки № 1179/675-8 від 17 вересня 2007 року, яка видана датою пізніше від дати укладення кредитного договору, та висновок експертів № 20/011/1027/4, згідно якого відсутнє документальне підтвердження видачі кредиту у сумі 98020,00 грн, у сумі 89900,00 грн, а також неможливо обгрунтувати використання банком поточного рахунку для зарахування та сплати грошових коштів, оскільки відсутній первинний документ банку - меморіальний ордер щодо видачі кредитних коштів у розмірі 103000,00 грн та відсутня заява на відкриття поточного рахунку позичальнику і договір банківського рахунку, укладеного між банком та позивачем; по-третє, положення одних умов кредитного договору, передбачені у додатку №1 до кредитного договору, суперечать іншим умовам кредитного договору, а саме п.1.1. кредитного договору та умовам додатку №2 - графіку погашення кредиту, які є невідємною частиною кредитного договору, щодо валюти кредиту, також, умови п.1.3. кредитного договору та розрахунок щомісячних платежів визначений додатком №2 - графік погашення кредиту, мають двозначність суттєвих умов договору щодо визначення розміру щомісячних платежів позичальника за кредитним договором та не надає можливості позивачу визначитись із істотними умовами договору щодо сум повернення кредиту (т.1, а.с.1-13). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки, було вирішено задовольнити частково, визнати недійсним кредитний договір № 014/0034/8281962 від 14 вересня 2007 року укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та додаткову угоду № 1 від 20 вересня 2011 року; стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь позивача грошові кошти у сумі 34794,52 грн та судові витрати, а саме витрати на проведення судової економічної експертизи у розмірі 14880,00 грн, витрати на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. В решті позовних вимог вирішено відмовити (т.4, а.с.53-71). Не погоджуючись із вказаним рішенням, 29 березня 2019 року ОСОБА_2 представник ОСОБА_3 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд змінити оскаржуване рішення в частині відхилення обгрунтувань позивача про підписання кредитного договору зі сторони банку неуповноваженими особами, та у частині обгрунтувань позивача про неотримання частини кредиту у розмірі 98020,00 грн із 103000,00 грн, та визнати такі обставини. В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки діям відповідача стосовно ненадання до суду витребуваних доказів на підтвердження повноважень осіб підписантів від імені Банку, також не було надано фактичної оціни і доводам позивача, у зв'язку з чим, не було наведено судом доказів, які б спростовували можливість визнання відсутності у підписантів договору від імені Банку необхідного обсягу повноважень. Також апелянт зазначає, що доказом на підтвердження здійснення Банком операції із видачі кредитних коштів є лише касові документи виготовлені та оформлені відповідно з нормативно-правовими актами Національного банку з організації касової роботи в банках України, а саме відповідати вимогам п.4.10. та п.4.11. Положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженою Постановою НБУ від 18.06.2003 року № 254, яким обов'язково передбачено особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції, та є єдиним документом, який підтверджує факт здійснення банківської операції із готівкою. У зв'язку з чим, суд дійшов до неправильних висновків стосовно того, що факт відсутності підпису позивача у заяві на видачу готівки № 1179/675-8 від 17.09.2007 року, яка видана датою пізніше від дати укладення договору, можна прийняти до уваги лише як порушення прцівниками банку «Інструкції про касові операції в банках України», затвердженої постановою правління НБУ від 14.08.2003 року №337. Крім того, представник апелянта просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв'язку з тим, що копію повного тексту оскаржуваного рішення було отримано апелянтом лише 28 лютого 2019 року (а.с.106-114).

Відповідно до положень ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , зокрема на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення ухвалено 12 лютого 2019 року, повний текст рішення складено 21 лютого 2019 року (т.4, а.с.53-71), апеляційну скаргу подано до суду 29 березня (т.4, а.с.106-114), копію повного тексту оскаржуваного рішення було отримано апелянтом лише 27 лютого 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отриманна (а.с.72). Також відповідно до п.6 ч.2 ст.4 чинної на момент подання апеляційної скарги редакції Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, апелянтом було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст.356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні та на підставі ч.1 ст.359 ЦПК України, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім'я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_2 представнику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору та договорів іпотеки та поруки.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк