КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 квітня 2019 року

справа 752/15223/16-ц

провадження № 22-ц/824/5896/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року в складі судді Чередніченко Н.П. в справі за позовом ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року позов ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу.

У відповідності до ч.1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч.3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.03.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених в ній недоліків, а саме: апелянта зобов'язано надати до Київського апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин пропуску такого строку із надання доказів на підтвердження зазначених обставин, виправлену апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України, з копіями у відповідності до кількості учасників по справі, та оригінал квитанції про сплату судового збору, протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

На виконання вимог зазначеної ухвали представник апелянта направив до суду апеляційну скаргу в новій редакції, квитанцію про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, які надійшли на адресу суду 11.04.2019 року, посилаючись на те, відповідач отримав копію оскаржуваного рішення 05.11.2018 року, не будучи фахівцем у галузі права та не маючи достатніх знань та вмінь для підготовки апеляційної скарги, з 05.11.2018 року відповідач здійснював пошук представника. 19.11.2018 року відповідач уклав із ФОП ОСОБА_5 договір про надання юридичних послуг, проте обов'язки щодо складення тесту апеляційної скарги останнім не було виконано, а тому між сторонами 11.02.2019 року укладено угоду про розірвання договору. В подальшому відповідач уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_6 Разом з тим, з 14.02.2019 року по 11.03.2019 року ОСОБА_6 перебував у відпустці, а тому не мав можливості написати та відправити апеляційну скаргу до суду. Лише 27.03.2019 року адвокатом ОСОБА_6 було написано апеляційну скаргу та відправлено електронною поштою відповідачу для її підписання та направлення до суду.

Вивчивши клопотання, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Оскаржуване рішення ухвалене 16.07.2018 року, копія якого отримана особисто відповідачем 05.11.2018 року.

Проте, апеляційна скарга подана 27.02.2019 року з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду.

З наданих до суду матеріалів представником відповідача слідує, що відповідачем 19.11.2018 року з ФОП ОСОБА_7 було укладено договір про надання юридичних послуг, який було розірвано 11.02.2019 року.

12.02.2019 року між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_6 укладено договір про надання правової допомоги.

В період з 14.02.2019 року по 07.03.2019 року адвокат ОСОБА_6 перебував у відпустці за кордоном.

Апеляційна скарга подана відповідачем в період перебування його представника у відпустці за кордоном.

Доказів написання апеляційної скарги адвокатом ОСОБА_6 та пересилання її відповідачу матеріали справи не містять.

Тобто, відповідач був ознайомлений з рішенням суду та не був позбавлений можливості звернутися раніше до адвоката для надання йому правової допомоги для подачі апеляційної скарги у строк, встановлений ст. 357 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, вказаною нормою процесуального права встановлено, що строк може бути поновлено тільки у разі наявності поважних причин його пропуску, а відтак зазначення причин, які стали підставою для пропущення визначеного законом процесуального строку, є обов'язковими.

Враховуючи, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, вважаю, що наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду причини є неповажними.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язковість остаточності судового рішення як основи принципу верховенства права ЄСПЛ розглядав неодноразово. У справі «Христов проти України» суд визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка передбачає принцип юридичної визначеності, що є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, підстави, зазначені у клопотанні про поновлення цього строку, визнані неповажними, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Тобто апелянту необхідно звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: