Дата документу 16.04.2019
ЄУ № 420/48/19
Провадження №2/420/286/19
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

16 квітня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №317нп від 12.06.2013 у сумі 8454,98 грн.; про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №665нп від 27.06.2014 у сумі 23939,34 грн.

Підставою свого позову позивач зазначає неналежне виконання відповідачами умов кредитних договорів №317нп від 12.06.2013 та №665нп від 27.06.2014.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 31.01.2019 справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 28.02.2019.

28 лютого 2019 року судове засідання відкладено до 20 березня 2019 року у звязку з визнанням явки позивача обовязковою в судове засідання по справі.

20 березня 2019 року судове засідання відкладено до 16 квітня 2019 року у звязку з неявкою позивача.

Позивач в судове засідання, призначене на 16 квітня 2019 року, повторно не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив, причини неявки не повідомив.

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що КС «Імперіал ЛТД», з яким було укладено кредитний договір № 317 нп від 12.06.2013, раніше звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором. На виконання рішення суду від 15.09.2015 ним було сплачено в рахунок заборгованості за вказаним кредитним договором 2387,00 грн. 20.11.2017 КС «Імперіал ЛТД» було вдруге подано позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором № 317 нп від 12.06.2013 у сумі 4597,00 грн., яка була залишена судом без розгляду. 25.12.2018 між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №317 нп від 12.06.2013 на суму 8454,98 грн. Відповідач також зазначив, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем не надано підтверджуючих документів про сплату заборгованості за кредитним договором № 317 нп від 12.06.2013 у сумі 2387,08 грн.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами не згодна.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Тобто, цивільне процесуальне законодавство накладає на учасників справи певні процесуальні обмеження, спрямовані на забезпечення дотримання процесуальних строків розгляду справи та на унеможливлення зловживання ними своїми процесуальними правами, в тому числі шляхом безпідставного затягування розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року явку позивача було визнано обов'язковою, для надання суду особистих пояснень щодо обґрунтування пред'явлених позовних вимог.

Одночасно позивачу було роз'яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою та повідомлено позивача про наслідки його неявки у судове засідання за ч. 5 ст. 223, п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, а саме про можливість залишення без розгляду позову у випадку його повторної неявки у судове засідання без поважної причини, з огляду на те, що таке нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України кореспондуються із положеннями ч. 5 ст.223 ЦПК України, згідно з якою суд залишає позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання, призначене на 20 березня 2019 року, позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №444, згідно якого судова повістка про виклик до суду та ухвала суду від 28.02.2019 про визнання явки позивача в судове засідання обовязковою була вручена представнику позивача ОСОБА_4 09.03.2019.

Про наступне судове засідання, призначене на 16 квітня 2019 року, позивач також був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №998, згідно якого судова повістка про виклик до суду була вручена за довіреністю Петровій 27.03.2019.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, враховуючи те, що позивач, явка якого визнана судом обовязковою, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, повторно не з'явився в судове засідання (20 березня 2019 року та 16 квітня 2019 року), про причини своєї неявки суд не повідомив, і його незявлення перешкоджає подальшому розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність залишення вказаної позовної заяви без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України у зв'язку із повторною неявкою позивача в судове засідання.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У відповідності до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю II групи, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. ст. 258-260, 279, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу залишити без розгляду.

Розяснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення Луганському апеляційному суду через Новопсковський районний суд Луганської області.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: В.В. Пронька