Дата документу 17.04.2019 Справа № 314/1344/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/1344/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1642/18 Кофанов А.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 січня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.09.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Зазначає, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 82 748 грн. 16 коп., що складається із: 1 992 грн. 21 коп. - заборгованість за кредитом; 71 509 грн. 42 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 829 грн. 95 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень та 1 389 грн. 52 коп. - штрафи.

В добровільному порядку відповідач заборгованість за кредитним договором не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 82 748 грн. 16 коп. за кредитним договором № б/н від 04.09.2012 року та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 січня 2019 року позво задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» грошову суму у розмірі 300 грн. на відшкодування заборгованості за кредитним договором.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» грошову суму у розмірі 6 грн. 39 коп. на відшкодування судових витрат - судового збору, сплаченого позивачем.

У апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Литвиненко О.Л. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не враховано, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Залишилось поза увагою суду те, що активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними умовах про надання та обслуговування платіжних карток. Не встановлено дійсних прав та обов'язків сторін, які випливають з кредитного договору, не перевірено розрахунок заборгованості. Просить суд змінити рішення суду в частині зменшення стягнення заборгованості за тілом кредиту та відмовити у задоволені позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, пенею та штрафами та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право частково скасувати судове рішення і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 04 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладенокредитний договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

При отриманні кредитної картки відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

Відповідач ознайомлений у письмовому вигляді та зобов'язався регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується його особистим підписом у анкеті-заяві.

Банком було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення вимог законодавства ОСОБА_4 умови зазначеного договору не виконувалися, у зв'язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості наданим позивачем, станом на 28 лютого 2018 року утворилася заборгованість в сумі 82 748 грн. 16 коп., яка складається із: 1 992 грн. 21 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 71 509 грн. 42 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 829 грн. 95 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. та 1 389 грн. 52 коп. - штрафи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що факт наявності заборгованості ОСОБА_4 перед банком за тілом кредиту в розмірі, що відповідає розміру встановленого кредитного ліміту підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовані відповідачем.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що судом допущено однобічність та неповноту розгляду, його висновки не відповідають обставинам справи, що полягає у неналежному дослідженні судом розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Колегія погоджується із зазначеними доводами скаржника виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 1050, 1054 ЦК Українипозичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 266 ЦПК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права

Так, позивачем надано суду виписки по картці відповідача та розрахунки його заборгованості за кредитом, що виникли через невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань по погашенню заборгованості за кредитним лімітом, яким він скористався. З даних виписок вбачається, що останню операцію, яка свідчила б про визнання боргу, відповідачем було здійснено 28 січня 2014 року, а отже строк позовної давності сплив у січні 2017 року, тоді як банк звернувся до суду з позовом 29 травня 2018 року.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено про сплив позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, проте суд першої інстанції відхилив дану вимогу відповідача через відсутність доказів щодо строку його розрахунку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову підлягає скасуванню, із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника АТ КБ «ПриватБанк» - Литвиненко Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 січня 2019 року по цій справі, в частині задоволення позову про стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 грошової суми у розмірі 300 (триста) гривень на відшкодування заборгованості за кредитним договоромскасувати та прийняти постанову наступного змісту:

Позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

В решті рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 січня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 22 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко