_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9217/17
Провадження № 4-с/520/57/19
УХВАЛА

15.04.2019 року Київський районний суду м. Одеси в складі:

головуючого судді Коваленко О.Б.

за участю секретаря Маценко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі скаргу боржника ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, стягувач - ОСОБА_3, орган, дії якого оскаржуються, - Перший Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, та скасувати Постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження №57933555 від 18.12.2018 року ; зобов`язати державного виконавця повернути виконавчий лист стягувачеві.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав вимоги скаргу, пояснив, що 18.12.2019 року Першим Приморським відділои державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження №57933555. У заяві про відкриття виконавчого провадження вказана адреса проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . По вказаній адресі ОСОБА_1 ніколи не мешкав. У виконавчому листі чітко зазначено адресу проживання: АДРЕСА_2 .

Стягувач ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги. Пояснила суду, що дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переховували від неї ОСОБА_1 разом зі своїми родичами на протязі півтора року; вони розповідали дитині, що мати померла. Нарешті, при виявленні дитини за адресою: АДРЕСА_2 , довелося на протязі тривалого часу вирізати двері автогеном. На теперішній час дитина хворіє після цих подій, потребує медичної та психологічної допомоги.

Представник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 14.11.2018р. задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Органу опіки та піклування в особі Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Органу опіки та піклування в особі Київської районної адміністрації Одеської міської ради про відібрання дитини та повернення її матері; та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком.

18.12.2018 року на підставі постанови старшого державного виконавця Білика Р.В. Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження, за останнім відомим місцем перебування боржника, зазначеним в апеляційній скарзі - АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.1. ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому цим законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (частина 5 вищевказаної статті). Аналгогічний строк зазначається в ст. 449 ЦПК України.

Згідно поштового повідомлення Постанова № 57933555 отримана представником боржника 29.12.2018р. за останньою відомою адресою перебування божника - АДРЕСА_1

Скарга ОСОБА_1 була подана до суду лише 18.03.2019р.

Представник заявника не заперечував, що його довіритель не виконував добровільно рішення суду. Також не заперечував проти твердження стягувача про те, що в ході апеляційного провадження скаржник - боржник ОСОБА_1 зазначив адресу: АДРЕСА_1 як адресу для листування.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1, 2, ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішенням.

Надаючи оцінку обгрунтованості дій державного виконавця, суд керується Законом України «Про виконавче провадження». Згідно з ст.1 даного закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як встановлює ст. 2 того ж закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 19 Закону України «Про виконавче провадження»: Права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження встановлює, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Зі змісту зазначеної статті Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що скаржник ОСОБА_1 (боржник) мав передбачену законом можливість отримати усі виписки та копії матеріалів виконавчого провадження, у якому він є стороною.

Жодних обставин, підтверджених доказами, які б свідчили про поважність причин пропущення встановленого ЗУ «Про виконавче провадження» 10- денного строку оскарження постанови держвиконавця , - скаржником не наведено.

Відповідно до ч.3. ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд приходить до висновку, що скаржником не представлені достатні письмові докази, сукупність яких довела б неправомірність дій державного виконавця і, відповідно, обґрунтування скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 57933555 від 18.12.2018 року.

Керуючись ст. 77-78, 81, 447, 451 ЦПК України, ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, вимозі скасування даної постанови Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області № 57933555 від 18.12.2018 року, зобов`язанні повернути виконавчий лист стягувачеві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде складено у строк до 20.04.2019 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.