Справа № 210/4097/19
Провадження № 6/210/76/19
У Х В А Л А

іменем України

"22" липня 2019 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвіненко Н. А.,

при секретарі Таранущенко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліма О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В :

19 липня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Суліма О.О. звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 з вилучення паспортного документа.

В обґрунтування підстав для обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 з вилученням паспортного документа в поданні зазначено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Сулімою Оленою Олександрівною здійснюється примусове виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 06.04.2016 № 757/34796/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , вартість товару в сумі 7608,00 гривень, неустойку в сумі 15063,84 гривень та вартість судової експертизи в сумі 504,00 гривень, а всього 23175,84 гривень.

Так, 26.03.2019 приватним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам.

Боржником жодних дій для виконання рішення суду не вчинено.

Відповідно до вимог статті 48 Закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника на рахунках та вкладах, а у разі їх відсутності - на належне боржникові інше майно.

Відповідно до інформаційних довідок з ДФС України та Управління пенсійного фонду боржник не працює та доходу не отримує, має відкриті рахунки в банківських установах, на які постановою від 26.03.2019 було накладено арешт, але на яких відсутні кошти до теперішнього часу.

Постановою приватного виконавця від 26.03.2019 про відкриття виконавчого провадження, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно за встановленою формою Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5.Зазначена вимога приватного виконавця проігнорована.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру (Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Держаний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Державний реєстр рухомого майна) встановлено, що за боржником на праві приватної власності не зареєстровано жодного майна.

Зазначає, що на сьогоднішній день сума заборгованості боржником не погашена та не вчиняються жодні дії для виконання рішення суду, що трактується не інакше, як ухилення від погашення існуючої заборгованості.

Також згідно відповіді на запит з прикордонної служби боржник періодично перетинає кордон.

Зазначає, що в якості додаткової інформації, до відома, боржнику ОСОБА_1 , на його прохання, на його номер телефону по УіЬег було додатково направлено копії постанов приватного виконавця, а також проект постанови про стягнення витрат, в разі оплати ним боргу, та реквізити приватного виконавця (копії скріншоту з телефону приватного виконавця даної переписки приєднано до матеріалів ВП). Про те останній телефоном повідомив, що все таки не бажає виконувати рішення суду та сплачувати борг за виконавчим документом.

Так, не бажаючи виконувати судове рішення, не маючи офіційного місця працевлаштування (що підтверджується відповідними витягами), божник має достатньо фінансової можливості залишати країну і їздити за її межі, що підтверджується відповідними витягами з АСВП про перетин боржником державного кордону України.Вважає, що зазначені вище обставини свідчать про свідоме невиконання боржником рішення суду, що набрало законної сили та законних вимог приватного виконавця в межах відкритого виконавчого провадження № 58727089.

Враховуючи не надання боржником витребуваних документів, перебуванням боржника за межами країни, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилученням паспортного документу залишається чи не єдиним важелем впливу на боржника, без якого захист прав та інтересів стягувана стане неможливим без вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення. Просить розглянути подання та винести ухвалу якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.04.2016 по справі № 757/34796/14-ц.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Сулима О.О. в судове засідання не з`явився та беручи до уваги той факт, що подання розглядається негайно відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Правилами статті 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну", громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

Згідно п. 5, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

З аналізу зазначеної норми закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і факт ухилення від їх виконання, а також наявність паспорту для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон з вилученням у останнього паспортного документа.

Крім того, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Також суд зазначає, що заява про відкриття виконавчого провадження заявником була подана 26.03.2019 року, тоді як рішення по справі №757/34796/14-ц було винесено 21.07.2015 року та яке набрало законної сили, відповідно запису у виконавчому листі 05.04.2016 р.

Відповідно до копії поштового відправлення вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Сулімою О.О. боржникові було надіслано листа, яке повернулось за закінченням встановленого строку зберігання, але з якого не видно коли саме було надіслано цього листа і що саме було надіслано боржникові. Однак приватним виконавцем жодного разу не було перевірено за місцем реєстрації або проживання боржника, чи дійсно він там мешкає. Не були допитані приватним виконавцем також свідки, сусіди або поняті, які підтвердили би відсутність боржника ОСОБА_1 за місцем його мешкання.

Так само, як і не зрозуміло, кого саме має на увазі приватний виконавець у поданні, зазначаючи, що боржник ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, то саме на державного виконавця покладається тягар доказування, та у зв`язку з тим, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Разом з тим, матеріали подання не містять доказів, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, як того вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 з вилученням у останнього паспортного документа задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст. 18 Закону "Про виконавче провадження", суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліма О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 з вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко