Справа № 510/225/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24.04.19 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошкова І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 , у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщений, двічі не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення).

Позивач у судове засідання також не з`явилась, від неї надійшла заява про збільшення позовних вимог, з якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справи у її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія свідоцтва про народження сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відповідача ОСОБА_2 , який є батьком дитини, та з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Позивач, зазначила, що сторони будь-яких стосунків не підтримують, на теперішній час фактично мешкають окремо. Відповідач матеріально дитину не забезпечує, хоча згідно із законом, як батько, зобов`язаний це робити. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, мешкають разом із нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає, тим самим обмежуючи можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку його обдарувань. Позивач не працює, доглядає за дитиною від іншого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач зазначила, що на утримання відповідача знаходяться інші малолітні діти. Таким чином, позивачка просить стягнути на утримання сина ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття.

Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісного сина не надається, відповідач є працездатною особою, яка працює (приватний підприємець), аліменти з його заробітку за виконавчими документами не утримаються, домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, таким чином суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси малолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і/н НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/8 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.02.2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (і/н НОМЕР_1) 768 грн. 40 коп. судового збору в доход держави.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков