Дата документу 02.05.2019
Справа № 334/2977/19
Провадження № 2-н/334/196/19
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

02 травня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і компанія» заборгованості по нарахованій але не виплаченій заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Командиткого товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і компанія» заборгованості по нарахованій але не виплаченій заробітній платі, яка станом на день звернення з вказаною заявою до суду (23.04.2019 рік) за період з січня 2017 року по травень 2017 року , включно становить 11861,93 грн.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Положеннями п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

У пункті 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України зазначено, що до заяви про видачу судового наказу зокрема додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З наданої суду заяви вбачається, що заявниця звернулась до суду з вимогою про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, зазначивши боржником Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і компанія».

В обґрунтування заяви додала копії наступних документів: копію паспорта та ІПН, трудову книжку, довідку про доходи, Довідку підприємства про заборгованість, розрахунковий лист за травень 2017 року, Наказ № 54 про припинення трудового договору від 25.05.2017 року.

Так, з вказаних документів, а саме з Довідки про заборгованість № 1094 від 20.11.2017 року, вбачається, що КТ «ЗЗ «ВА Вакатов і компанія» станом на 16.11.2017 року має заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 у розмірі 23301,30 грн. за період з липня 2016 року по травень 2017 року, включно.

Однак, розмір заборгованості по нарахованій але не сплаченій заробітній платі, яку заявниця просить стягнути з боржника зазначена лише за період з січня 2017 року по травень 2017 року (включно), у сумі 11861,93 грн.

При цьому, заявницею не надано суду належного документу, з якого б вбачалось, що станом на 23.04.2019 року за підприємством існує непогашена заборгованість перед нею по заробітній платі саме у розмірі 11861,93 грн., яку ОСОБА_1 просить стягнути.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу, таким чином відповідно до ст.165 ЦПК України в видачі судового наказу повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163,165 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платні.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що після усунення недоліків заяви, вона має право повторно звернутись з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Турбіна Т. Ф.