ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/4587/18-ц Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е.
Номер провадження 22ц - 819/428/2019 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

Пузанової Л.В.,

секретаря Пісоцька Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційні скарги Фонду державного майна України та Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 02 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» в особі наглядової ради про визнання незаконними дії Наглядової ради приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль»,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про визнання незаконним та скасування рішення Наглядової ради приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль», спрямованих на відсторонення генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_2 від здійснення повноважень, вчинених, зокрема, у вигляді прийняття рішення, викладеного в протоколі від 15.02.2018 р. № 3/2018, про відсторонення генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_2 від здійснення повноважень та про обрання особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 06.08.2012 р. був обраний на посаду голови правління ПрАТ «Херсонська ТЕЦ», рішенням наглядової ради, викладеному в протоколі від 17.01.2017 р. № 1/2017, затверджено змінену організаційну структуру ПАТ «Херсонська ТЕЦ», згідно якої посада голови правління перетворена у посаду генерального директора. Наглядовою радою ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» прийнято рішення про відсторонення позивача від здійснення повноважень генерального директора (протокол ради від 15.02.2018 №3/2018). Позивач вважає, що зазначені рішення порушують його законне право на працю, а також права акціонерів, оскільки його відсторонення від виконання обов'язків дестабілізує роботу ПрАТ «Херсонська ТЕЦ». Позивач вважає, що оскаржувані рішення прийняті без урахування судового рішення, що набрало законної сили.

Рішенням суду позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення наглядової ради приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль», спрямовані на відсторонення генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_2 від здійснення повноважень, вчинені, зокрема, у вигляді прийняття рішення, викладеного в протоколі від 15.02.2018 р. №3/2018, про відсторонення генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_2 від здійснення повноважень та про обрання особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_3 Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704,80 гривень.

В апеляційній скарзі Фонд державного майна України просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким у задоволені позовних вимог відмовити посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що Фонд у справі залучений не був, але оскаржуване рішення по справі безпосередньо стосується прав та інтересів фонду, висновки суду щодо незаконності прийнятих наглядовою радою товариства рішень не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені без врахування положень Закону України «Про акціонерні товариства» та статуту АТ «Херсонська теплоелектроцентраль».

Порушення норм процесуального права вбачає в тому, що суд, всупереч положенням частини 3 статті 53 ЦПК України не залучив до участі у справі як третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору Фонд державного майна України, на права та обов'язки якого як органу управління корпоративними правами держави в АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» у розмірі 99,833%, могло вплинути та вплинуло судове рішення.

Спір, що виник, є корпоративним, а не трудовим, тому не належить до цивільної юрисдикції та підлягає розгляду господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позивачем вимог.

Скарга мотивована тим, що висновки суду щодо обґрунтованості позову зроблені без врахування положень статті 72 Закону України «Про державну службу» та частини 5 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом, а також вимог статті 99 ЦК України, якою передбачено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач з 06.08.2012 р. з цього часу, з урахуванням зміни назви посади, обіймає посаду генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ». За час роботи позивач не мав дисциплінарних стягнень, умов контракту не порушував.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що при вирішенні питання про те, чи є спір, що виник між господарським товариством та посадовими особами товариства, які входять до складу виконавчого органу товариства або наглядової ради товариства, трудовим чи корпоративним, судам необхідно керуватися положеннями глави XV Кодексу законів про працю України. Спори, пов'язані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського товариства.

Підстави відсторонення працівника від роботи визначені статтею 46 Кодексу законів про працю України: відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Протокол наглядової ради ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» не містять відомостей про встановлення наявності обставин, визначених статтею 46 Кодексу законів про працю України, під час виконання позивачем його посадових обов'язків.

У якості підстави для відсторонення позивача від обов'язків генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» в протоколах наглядової ради від 17.07.2017 р. №8/2017 та від 15.12.2017 р. №13/2017 визначено повідомлення детектива Національного антикорупційного бюро України про вручення позивачу підозри у зв'язку із розслідуванням у кримінальному провадженні №0000135.

Як встановлено, питання відсторонення ОСОБА_2 від виконання обов'язків генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» було предметом розгляду Солом'янським районним судом м. Києва під час розгляду клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Ліпіна Ю.О. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва суду від 16.06.2017 р. у задоволені клопотання про відсторонення позивача від виконання обов'язків генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» відмовлено.

Суд вважав наведену ухвалу Солом'янського районного суду міста Київа, яка набрала законної сили, обов'язковою для виконання, в тому числі наглядовою радою товариства, оскаржуваними рішеннями якої порушено право позивача на працю.

Відповідно до Статуту Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль», повний текст якого долучено товариством до апеляційної скарги, керівництво поточною діяльністю товариства здійснює колегіальний виконавчий орган-дирекція. Очолює та керує діяльністю дирекції - генеральний директор, який обирається та повноваження якого припиняються наглядовою радою.

Питання повноважень, умов діяльності, оплати праці та матеріального забезпечення генерального директора визначаються в Статуті товариства і трудовому договорі (контракті), який укладає (підписує) та/або розриває (припиняє) від імені товариства-наглядова рада.

Генеральний директор може бути відсторонений від здійснення повноважень за рішенням наглядової ради (пункти 18.1, 18.2,18.8, 18.10, 18.12 Статуту).

Суд першої інстанції не досліджував умови укладеного з ОСОБА_2 контракту, текст якого додано до апеляційної скарги, поданої відповідачем.

Враховуючи положення частин другої і третьої статті 367 ЦПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, а докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, та зважаючи на те, що представництво товариства в даній справі здійснював представник, повноваження якого підтверджено довіреністю, виданою позивачем, а інформація про обізнаність наглядової ради товариства про судове провадження відсутні, колегія суддів вважає за необхідне та доцільне дослідити як повний текст Статуту товариства, так і укладений 17 січня 2017 року ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» в особі голови наглядової ради контракт №724 із керівником виконавчого органу товариства, а саме: із ОСОБА_2

За умовами наведеного контракту ОСОБА_2 зобов'язався здійснювати поточне управління (керівництво) товариством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження належного товариству майна, в тому числі державного майна, що не увійшло до складу статутного капіталу товариства, забезпечувати виконання рішень загальних зборів акціонерів та наглядової ради, а товариство зобов'язалося створювати належні умови для матеріального забезпечення та організації праці керівника (пункт 1.1 контракту).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, суд виходив з того, що відсторонення останнього від виконання обов'язків генерального директора було проведено з порушенням вимог статті 46 КЗпП України, оскільки протоколи наглядової ради не містять відомостей про встановлення обставин, із якими наведена норма пов'язує підстави для відсторонення працівника від роботи.

Проте такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до вимог статті 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Нормами ЦК України (статті 99, 145, 147, 159, 161), Господарського кодексу України (стаття 89), Закону України «Про господарські товариства» (статті 47, 62, 63), Закону України «Про акціонерні товариства» (статті 52, 58, 59, 60, 61) визначено, що виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав. Керівник та інші члени виконавчого органу, здійснюючи управління товариством у межах правил, встановлених статутними документами, зобов'язані діяти виключно в інтересах товариства та його учасників.

За приписами частини 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист усіх суб'єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об'єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною 3 статті 99 ЦК України, згідно із якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) як вищого органу управління товариством або, як зазначено у частині 5 статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства», укладення з членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

Усунення членів виконавчого органу товариства від виконання обов'язків або відсторонення голови виконавчого органу товариства від виконання повноважень за своєю правовою природою, предметом регулювання і правовими наслідками відрізняється від відсторонення працівника від роботи на підставі статті 46 КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства відсторонити члена виконавчого органу від виконання ним обов'язків міститься не в приписах Кодексу законів про працю України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальним за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв'язку з цим відсторонення відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснювати членом його виконавчого органу повноважень у сфері управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлено специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов'язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті статті 46 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року №1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України ( у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року №1255-YII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Наведений вище висновок щодо застосування статті 99 ЦК України та статті 46 КЗпП України викладений Верховним Судом у постанові Великої Палати Суду від 30 січня 2019 року, справа №145/1885/15-ц та підлягає врахуванню судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України.

Отже, враховуючи, що предметом спору в даній справі є законність рішення наглядової ради товариства про відсторонення позивача як члена виконавчого органу товариства від виконання повноважень генерального директора товариства, яке має розглядатися в межах корпоративних, а не трудових правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що суд помилково розглянув за правилами цивільного судочинства корпоративний спір, який підлягав розгляду в порядку господарського судочинства, тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 255, частин першої та другої статті 377 ЦПК України, та роз'ясненням позивачу права на звернення до суду з позовом у порядку, передбаченому ГПК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, колегія суддів вважає за необхідне застосувати частину п'яту статті 142 ЦПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Оскільки факт необґрунтованих дій позивача відповідач не доводив, колегія суддів не вбачає підстав для покладення на ОСОБА_2 обов'язку компенсувати витрати осіб, які подавали апеляційні скарги, щодо сплати ними судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 377 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Фонду державного майна України та Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 квітня 2018 року по даній справі скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» в особі Наглядової ради про визнання незаконними дії Наглядової ради приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Пузанова

Повний текст постанови складений 26 квітня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик