КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/5282/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко Т.О.
377/805/18 Доповідач-ЧобітокА.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2018 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-

у с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.03.2012 року в розмірі 16022,57 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762,00 гривні. В обґрунтування позову позивач послався на те, що на умовах вказаного договору 13.03.2012 року надав відповідачу кредит в розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписав заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті банку, складає між ним та Банком договір. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов»язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, з розрахунку 365/365 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов»язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1. Договору Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Згідно п. 2.1.1.5.5 Договору Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежів більш як на 30 днів Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 22.10.2018 року в загальній сумі 16022,57 гривень, яка складається з наступного: 5686,66 гривень нараховано відсотків за користування кредитом; 9096,74 грн. - пені, 1239,17 грн. - заборгованість по штрафам.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що відповідно до укладеного договору N б/н від 13.03.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались положенням ч. 1 ст.634 ЦК України, який визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Укладаючи кредитний договір, сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов по ньому і власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов'язання виконувати його належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку та активно користувався кредитним лімітом Банку, що прослідковується у розрахунку заборгованості. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Таким чином, судом першої інстанції порушена норма матеріального права, а саме ст. 204 ЦК України.

Відсутність підпису Позичальника на цих Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.

Взагалі не має обґрунтованих підстав вважати, що існують будь-які інші Умови, ніж ті що додані позивачем до позовної заяви.

Окрім того, відповідно до заяви відповідач зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанка.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Крім того, користування кредитними коштами підтверджується розрахунком заборгованості, а отже і погодження з умовами укладеного договору.

Отже, є доведеним факт укладання між Позивачем та Відповідачем договору, який складається не лише з заяви позичальника, а й також з Умов та правил надання банківських послуг.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не подавав.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що відповідно до укладеної заяви б/н від 13.03.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, цим самим підтвердив факт видачі йому кредиту у розмірі, встановленому у заяві (а.с.10).

Позивач у позовній заяві вказує на те, що відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 22.10.2018 року має заборгованість за кредитним договором б/н від 13.02.2012 року у розмірі 16022,57 гривень, яка складається з: 5686,66 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 9096,74 грн. нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 739,17 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що Заява клієнта та інші матеріали, надані банком, не містять доказів того, що відповідач отримав платіжну картку та ПІН-код. Так, у заяві не вказаний, перш за все, номер картки, яку отримував відповідач. В заяві у розділі «відмітки банку» підписом працівника банку від 13.03.2012 року засвідчується правильність та достовірність відомостей ним перевірено, ідентифікація клієнта проведена згідно порядку ідентифікації клієнтів при відкритті рахунків та випуску платіжних карт. У заяві не зазначено умов надання кредитного ліміту. Надані позивачем розрахунки заборгованості за договором №б/н від 13.03.2012 року укладеного між Приватбанк та клієнтом (відповідачем у справі) станом на 31.05.2015 р. та 22.10.2018р., не містять даних про існуючу у відповідача перед позивачем заборгованості за тілом кредиту, що виключає можливість нарахування відсотків за користування кредитними коштами, нарахування пені та штрафів на прострочену заборгованість за тілом кредиту. Натомість з вищевказаних розрахунків вбачається, що відповідач на протязі періоду з 13.03.2012 по 22.10.2018 роки здійснював сплату за користування грошовими коштами, що становить в загальній сумі 33006,69 гривень, це відображено у колонках «Сума погашення за наданим кредитом» та «Сума коштів внесених клієнтом на погашення заборгованості» вищевказаних розрахунків наданих позивачем до своєї позовної заяви.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, суд апеляційної інстанції уважає таке рішення суду законним та обґрунтованим, відповідним встановленим обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого аргументи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

У матеріалах справи міститься світлокопія Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої ОСОБА_2 звернувся до позивача з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, якою виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку кредитку «Універсальна», підписом у якій підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Зазначена Анкета-заява містить посилання на серію паспорта ОСОБА_2 НОМЕР_3, виданого Славутицьким ГВГУ МВС 08.06.1998 року, ІПН НОМЕР_1.

При цьому світлокопія Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписана ОСОБА_2, що додана позивачем до позову є поганої якості, унаслідок чого встановити дату підписання відповідачем та банком, указаної Заяви встановити неможливо.

Так, біля підпису відповідача стоїть дата «13.03.201», при цьому цифри в даті мають виправлення, які підписом відповідача не застережені, а біля підпису уповноваженої особи банку стоїть дата «13.03.20».

Відповідно до п.п.2.1.1. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які додані позивачем до позову, ці Умови використання кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку, Памятка Клієнта/Довідка об умовах кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карток (Тарифи), а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Банк випускає Клієнту Картку на підставі Заяви, належним чином заповненого та підписаного Клієнтом. Випуск Карти та відкриття Рахунки Карти здійснюється в разі прийняття Банком позитивного рішення про можливість випуску Клієнту Картки.

Згідно з п.п. 2.1.1.2.1. вказаних Умов, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві. Договір укладається терміном на п'ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін.

Після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт ( п.п. 2.1.1.2.3.)

Після настання зазначеного на Картці останнього місяця терміну її дії Банком випускається Картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів ( п.п. 2.1.1.2.12. Умов).

У разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання зі сплати відсотків за користування Кредитом, в розмірі вказаному в Пам'ятці Клієнта/Довідці об умовах кредитування та Тарифах, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 100-% від розміру неналежно оплачених відсотків, встановлених у Пам'ятці Клієнта/Довідці об умовах кредитування та Тарифах ( п.п. 2.1.1.12.7.4. Умов).

З наведеного вбачається, що Договір про надання банківських послуг повинен складатись з: Заяви; Пам'ятки клієнта/Довідки об умовах кредитування;Умов та правил надання банківських послуг; Тарифів.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Звернувшись з даним позовом до суду першої інстанції та посилаючись на обставини зазначені вище, до позову ПАТ КБ «ПриватБанк» додав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, серія паспорта ОСОБА_2 НОМЕР_3, виданого Славутицьким ГВГУ МВС 08.06.1998 року, з якої не вбачається дати її підписання ( а.с.10).

Крім того, до вказаної Анкети-заяви, позивачем додано копію паспорту на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія паспорта НОМЕР_4, виданого Славутицьким МС УДМС України в Київській області 17.11.2016 року ( а.с. 11).

Даний позов позивачем пред'явлено до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія паспорта НОМЕР_4, виданого Славутицьким МС УДМС України в Київській області 17.11.2016 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2.

Тобто, відомості з наданої позивачем Анкети-заяви щодо особи відповідача та відомості щодо особи, до якої пред'явлено вимоги, мають розбіжності.

Пред'явивши даний позов до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія паспорта НОМЕР_4, виданого Славутицьким МС УДМС України в Київській області 17.11.2016 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 , надавши на підтвердження доказів укладення останнього з ним договору Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, серія паспорта ОСОБА_2 НОМЕР_3, виданого Славутицьким ГВГУ МВС 08.06.1998 року з наданням копії його паспорту серія НОМЕР_4, виданого Славутицьким МС УДМС України в Київській області 17.11.2016 року, позивач будь-яких доказів того, що відповідач та особа, яка підписала Анкету-заяву є однією особою не надав.

Крім того невідомо чи існує взагалі особа, паспортні дані та ідентифікаційний номер, якої зазначений в Анкеті-заяві.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків, відповідно до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків - елемент Державного реєстру фізичних осіб України (ДРФО), який надається фізичним особам-платникам податків та інших обов'язкових платежів та зберігається за ними протягом усього їхнього життя.

Раніше даний документ називався ІПН (індивідуальний податковий номер), а з 2017 року даний документ має назву РНОКПП (Реєстраційний номер облікової картки платника податків) (Наказ Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822).

Відповідно до перевірки індивідуального податкового номеру онлайн Україна, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ( який є незмінним у будь-якому випадку), зазначений у Анкеті-заяві, підписаній ОСОБА_2, належить не чоловіку, а жінці.

З наведеного вбачається, що позивач при підписанні Анкети-заяви, яка є предметом розгляду в даній справі, у порушення Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, належним чином не перевірив надані особою документи на підтвердження персональних даних, тобто не ідентифікував особу, яка звернулась до банку.

Отже, за вказаних обставин не можна стверджувати, що саме відповідач, підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, унаслідок чого кого ознайомлював з Умовами та Правилами надання банківських послуг позивач, невідомо.

Крім того, до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку , позивач надав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

При цьому Пам'ятку клієнта/Довідку об умовах кредитування , яка відповідно до п.п. 2.1.1., 2.1.1.2.1. Умов є невід'ємною частиною Договору, позивачем не надано та не вказано чи є Пам'ятка клієнта/Довідка об умовах кредитування одним документом чи це є два різних документа.

Тобто, договір № б/н та без дати, який знаходиться в матеріалах справи та яким позивач обґрунтовує позовні вимоги до ОСОБА_2, серія паспорта НОМЕР_4, виданого Славутицьким МС УДМС України в Київській області 17.11.2016 року, не відповідає, визначеній Умовами і правилами надання банківських послуг формі.

Надані позивачем Умови не містять посилань ні на особу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, серія паспорта ОСОБА_2 НОМЕР_3, виданого Славутицьким ГВГУ МВС 08.06.1998 року, зазначеного в Анкеті-заяві, ні на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія паспорта НОМЕР_4, виданого Славутицьким МС УДМС України в Київській області 17.11.2016 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2, до якого пред»явлено даний позов, а сам текст Умов, доданий позивачем до позову не датований та не має посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням, а тому встановити з якими саме Умовами та кого саме було ознайомлено неможливо, враховуючи і ту обставину, що як зазначає позивач події мали місце у 2012 році, хоча за наданих ним доказів установити дату зовсім неможливо.

Про це ж саме можна стверджувати і про ознайомлення особи з Тарифами банку, зважаючи на те, що додані позивачем Тарифи банку, також не датовані та не мають посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням.

Крім того, відповідно до п.п. 2.1.1.2.1. Умов, датою укладання Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві.

Додана позивачем до позову світлокопія Анкети-Заяви, не містить дати отримання платіжної карти, як не містить і даних, що вона була видана та кому саме.

Частиною 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного правові підстави вважати, що особою, до якої пред'явлено даний позов було укладено з позивачем Договір про надання банківських послуг, відсутні.

Та обставина, що ОСОБА_2 до якого пред'явлено даний позов у відзиві на позов зазначив, що на протязі періоду з 13.03.2012 року по 22.10.2018 року здійснював оплату за користування грошовими коштами, за встановлених обставин судом апеляційної інстанції не можна прийняти до уваги, оскільки він заперечував проти позову в повному обсязі за його безпідставністю. При цьому підстави вважати, що така сплата відповідачем здійснювалась саме за Анкетою-заявою, яка є предметом даної справи, відсутні.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.367, 374, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук