ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/885/18 Номер провадження 22-ц/814/1086/19Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Панченка О.О.

суддів: Пікуля В. П., Лобова О. А.,

при секретарі Зеленській О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 січня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,-

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - ОСОБА_3. Місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати з матір'ю. Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_4, у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви в суд і до повноліття дитини.

Позов мотивовано тим, що спільне подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та довіри.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 січня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб, зареєстрований 28 жовтня 2016 року в Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1492 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвано.

Залишено ОСОБА_3 шлюбне прізвище «ОСОБА_3».

Визначено місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 травня 2018 року до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.

Рішення мотивовано тим, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини.

Не погодившись з зазначеним вище рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 січня 2019 року в частині визначення місця проживання ОСОБА_4 з матір'ю ОСОБА_3 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 травня 2018 року до повноліття дитини. Просив в цій частині ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 2000 грн. щомісячно.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги вмотивовано тим, що судом не враховано його матеріального становища, не залучено органа опіки та піклування, тобто не було здійснено повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, рішення суду підлягає перегляду лише в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та визначення її місця проживання.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, 28 жовтня 2016 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб в Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківській області, актовий запис № 1492, серія НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 в м. Харкові, Харківської області, Україна, батьками якої є: мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 зареєстрованого в Московському районі у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 734.

З грудня 2017 року в родині ОСОБА_2 припинилося бажання продовжувати шлюбні відносини, у зв'язку із різними поглядами на шлюб, сім'ю та ведення домашнього господарства.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_4, яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач з сім'єю не проживає, участі в матеріальному утриманні дитини не приймає.

22 січня 2019 року було надано акт обстеження житлово - побутових умов проживання ОСОБА_3 в с. Кам'яні Потоки, складений комісією станом на 31 жовтня 2018 року, в складі фахівця соціальної роботи КРЦСССДМ ОСОБА_6, працівника Кам'янопотоківської сільської ради, члена опікунської ради ОСОБА_5, депутата Кам'янопотоківської сільської ради ОСОБА_7 В акті зазначено, що малолітня ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2. Будинок придатний для проживання та належним чином облаштований для малолітньої дитини.

На підставі зазначеного суд першої інстанції визначив місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_3 та стягнув з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Колегія судів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині способу та розміру стягнення аліментів з ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3. ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Даних про те, що відповідач ОСОБА_2 має мінливий, нерегулярний дохід, що могло бути підставою стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, не встановлено.

Тобто, з урахуванням зазначених норм та виходячи з наданих доказів судом вірно встановлено спосіб та розмір стягнення аліментів з відповідача у частині від заробітку. Додержано вимоги матеріального та процесуального права.

З рішенням суду першої інстанції в частині визначення місця проживання дитини, колегія суддів не може погодитися виходячи з наступного.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та створила всі умови для проживання, виховання та розвитку дочки. При цьому судом в цій справі не встановлено інших обставин передбачених положення статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б достовірно свідчили про можливість проживання дитини саме з матір'ю.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). За наявності висновку Органу опіки та піклування та з урахуванням інших доказів наявними в матеріалах справи суд спроможний винести обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Однак, виходячи з зазначеного, судом першої інстанції в частині визначення місця проживання малолітньої дитини належним чином не дотримано вимог ст. 19 СК України та не встановлено всіх обставин які б відповідали найкращим інтересам дитини. В зазначеній частині рішення судом не дотримано вимог норм матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта стосовно того, що на користь ОСОБА_3 судом не може бути стягнуто з нього аліментів так як місце проживання дитини зареєстровано за його місцем проживання є безпідставними, оскільки аліменти стягуються на користь одного з батьків з яким проживає дитина, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 183 СК України.. Оскільки малолітня дитина на час винесення рішення судом першої інстанції проживала та перебувала на повному утриманні ОСОБА_3 то стягнення аліментів на користь позивача є обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги. В частині визначення місця проживання малолітньої дитини доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. В частині зміни способу стягнення аліментів вимоги апелянта не знайшли свого підтвердження та відповідно до ст. 81 ЦПК України належним чином не доведенні, тому в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 січня 2019 року в частині визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_3 - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині визнання місця проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

В іншій частині рішення залишити - без змін

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 25 квітня 2019 року.

Головуючий суддя: О. О. Панченко

Судді: В. П. Пікуль

О. А. Лобов