Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2019 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Черкаський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з указаною заявою, просить встановити факт народження дитини ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, а саме в м.Севастополь Автономної Республіки Крим. Заяву обґрунтовано тим, що вона перебуваючи у шлюбі та знаходячись на тимчасово окупованій території в м.Севастополь Автономної Республіки Крим, 13.03.2015 року народила дитину ОСОБА_2 Оскільки дитина народилась на непідконтрольній українській владі території, то вона вимушена звернутися до суду з цією заявою.

Заявник в судове засідання не з'явилась, подала клопотання про розгляд заяви про встановлення факту за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та подані заявником докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 13.10.1991р.н, є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НЕ 746264.

Із 13 вересня 2014 року ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-АЯ №502658 від 13 вересня 2014 року .

ОСОБА_1 на тимчасово окупованій території України в м.Севастополь Автономної Республіки Крим народила дитину ОСОБА_2, що підтверджується медичними документами та письмовим свідоцтвом про народження, що видане не уповноваженим органом.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Як встановлено судом подія народження дитини відбулася на території м. Сімферополь АР Крим, тобто частині України, яка відповідно до Закону України від 15.04.2014р. №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207-VII) є тимчасово окупованою територією України з 20 лютого 2014р. по теперішній час.

Свідоцтво про народження, що підтверджує факт народження дитини видане органом, який створений відповідно до законів України, проте складене російською мовою всупереч положень ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а відтак не є офіційним документом України.

Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже відсутність державної реєстрації народження дитини та неможливість її проведення є порушенням особистих батьківських прав, а встановлення факту народження дитини має суттєве значення, оскільки від цього залежить здатність заявника здійснювати свої особисті та майнові права і обовязки щодо дитини.

Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження місця та часу народження дитини суд звертає увагу, що вони видані установами, створеними не у спосіб та порядок, що передбачені законами України.

Проте, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.9 Закону №1207-VII встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Так ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Лоізіду проти Туреччини», «Кипр проти Туреччини»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії», «Іласку та інші проти Молдови та Росії»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. В контексті цього не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи зазначений висновок у справі «Кипр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Згідно ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дитини. З огляду на викладене, з метою захисту прав і свобод громадян України, якою є дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявника про встановлення факту народження дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню

Керуючись ст. 3,4,8,10,76-80,258,259,265, 293,315-317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Черкаський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження, дитини жіночої статі ОСОБА_2, дата народження - 13.03.2015 року, місце народження - місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим; батько ОСОБА_3, дата народження 17.10.1976 року, громадянин України; мати ОСОБА_1, дата народження 13.10.1991 року, громадянка України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Учасники справи можуть ознайомитись текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Суддя: О. А. Смоляр