РІШЕННЯ

Іменем України

19.06.2019 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретарів судового засідання - Середюк О.А.,

-Коломієць С.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Жашківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що у 2008 році вона та відповідач познайомилися, почали зустрічатися і перебували у близьких стосунках протягом декількох років.

У 2013 році позивач народила сина ОСОБА_3 .

Так як дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, під час реєстрації її народження виконавчим комітетом Тетерівської сільської ради Жашківського району Черкаської області було складено актовий запис №3 від 06.02.2013р., де відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Оскільки була відсутня заява відповідача ОСОБА_2 , дитині було надано прізвище « ОСОБА_4 », а у графі батько вказано ім`я і по батькові біологічного батька « ОСОБА_5 ».

Після народження сина між сторонами сталися непорозуміння та розлад у стосунках. Сторони розійшлися, а син ОСОБА_6 залишився проживати разом з позивачем.

Те, що відповідач являється батьком ОСОБА_7 , він не заперечує, інколи навіть зустрічається з сином та бере участь у його вихованні, але офіційно визнати себе батьком відмовляється.

Батьківство відповідача відносно сина ОСОБА_7 підтверджується копіями фотокарток, на яких видно фізичну схожість між сином та батьком, а також те, що відповідач визнає ОСОБА_7 своїм сином.

З часу народження дитини її батько ОСОБА_2 заяву у передбаченому чинним законодавством порядку до органу державної реєстрації актів цивільного стану не подавав та свої батьківські обов`язки не виконує.

На даний час син проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на повному її утриманні.

Відповідач життям сина цікавиться мало, але при зустрічі з ним завжди купує йому солодощі та іграшки, однак матеріальної допомоги на утримання дитини майже не надає, окрім подарунків на день народження та зовсім мізерних періодичних коштів.

Майже з народження дитини позивач вимушена працювати, щоб прогодувати свою дитину, але син підростає і коштів, які необхідні для повного забезпечення фізичного та духовного розвитку дитини, не вистачає. Дитини відвідує дитячий садочок, спортивну школу, групові заняття для підготовки до школи, тому матеріальна допомога від відповідача дуже необхідна для забезпечення сина усім необхідним для його повноцінного розвитку.

Відповідач є офіційно працевлаштований - фізичною особою-підприємцем, має стабільний дохід і можливість підтримувати свого сина.

У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється офіційно визнати батьківство відносно ОСОБА_7 та відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на його утримання, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом і просила визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 в частці від заробітку у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно з моменту звернення до суду з позовом, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по оплаті судового збору та правової допомоги адвоката згідно квитанцій.

29.12.2018р. ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області у даній справі у порядку загального позовного провадження відкрито підготовче провадження.

21.01.2019р. від представника відповідача - адвоката Зеленого Д.А., який діє на підставі ордера серії ЧК №68360 від 13.01.2019р., надійшов відзив з додатками, в якому відповідач вказав, що він дійсно є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_7 надає у добровільному порядку. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі ј частини всіх видів заробітку не погоджується, оскільки відповідач має на утриманні ще одного неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.11.2018р., доданою до відзиву. Тому розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_7 , становить 50% від 1/3 частини всіх видів доходів, тобто 1/6.

05.02.2019р. від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з позицією відповідача ОСОБА_2 щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, оскільки відповідач має достатньо високий розмір доходу, незважаючи на наявність у нього іншої малолітньої дитини, і можливість сплачувати на неповнолітнього сина ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просила їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, при цьому до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання батьківства визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення, а позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі ј частини визнає частково, тобто у розмірі 1/6 частини.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Жашківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області - Лисенко Р.В. не з`явився. При цьому подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що, виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №3, зроблений 06.02.2013р. виконавчим комітетом Тетерівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, судом установлено, що в графі батько записаний ОСОБА_10 .

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Законодавець встановлює перелік осіб, які вправі подати позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.8 постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині визнання батьківства визнав повністю, а в частині стягнення аліментів позовні вимоги визнав частково - у розмірі 1/6.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З урахуванням досліджених судом доказів, приймаючи до уваги заяву відповідача ОСОБА_2 щодо визнання ним свого батьківства, суд вважає батьківство ОСОБА_2 стосовноОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.11.2018р., убачається, що ОСОБА_2 має на утриманні ще одного неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 01.11.2018р. Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області зроблено відповідний актовий запис №198.

З відповіді на запит від 12.12.2018р. щодо місця реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає разом з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, обидві неповнолітні дитини мають право на однаковий рівень життя та матеріальне забезпечення, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів та вважає за необхідне стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 134 СК України, передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 був сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №9 від 04.12.2018р.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання батьківства визнав повністю, ОСОБА_1 необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотківсплаченого ним судового збору при подачі позовної заяви, тобто 352 грн. 40 коп.

Частинами 1,2 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З акту здачі-прийняття наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги від 26.11.2018р. та квитанції №6 від 30.11.2018р. вбачається, що позивачем ОСОБА_1 на користь адвокатського об`єднання «ЛЕКС ЮСТУМ» в особі керуючого партнера - адвоката Радзивіл І.О. було сплачено вартість юридичних послуг по Договору в розмірі 1800 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати за надання правової допомоги підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1800 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.8 постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованою Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991р., ст.ст.121, 125, 128, 134, 135, 180-182 СК України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, ч.2 ст.82, ст.ст.133,137, ст.ст.141, 142, ч.2 ст.247, 259, 263-265, 268, 272-273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Жашківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зобов`язати Управління Державної Казначейської служби України у Жашківському районі Черкаської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору, сплаченого згідно квитанції 9 від 04.12.2018р. у ГУ Ощадбанку по м. Києву.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги за підготовку позовної заяви до суду в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик