Справа № 161/5798/19
Провадження № 4-с/161/38/19
У Х В А Л А

18 квітня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

з участю: представника стягувача ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 щодо виконання виконавчого листа та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даною скаргою на дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 щодо виконання виконавчого листа та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.10.2018 року, яке залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 31.01.2019 року, з нього в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії в сумі 58242,33 грн., в тому числі: 36399,84 грн. заборгованості за кредитом, 20461,62 грн. пені, 1184,37 грн. судового збору.

Вказує, що дані рішення не можуть вважатись законними та підлягають скасуванню, у звязку з чим ним подано касаційну скаргу. Крім того, 14.03.2019 року ним до ПАТ «Державний ощадний банк України» було подано заяву, в якій він просив банк надати йому реквізити для добровільного (самостійного) виконання рішення суду, що набрало законної сили, однак відповіді банку так і не отримав.

25.03.2019 року через засоби поштового звязку він отримав постанову старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження, якою його зобовязано подати декларацію про майно та доходи. Також, додатково стягнути з нього виконавчий збір 5942,67 грн.

Вважає, що дана постанова не відповідає нормам чинного законодавства, є передчасною та повинна бути скасована, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому повинен бути повернутий стягувачу без виконання.

Просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 щодо виконання виконавчого листа № 161/2565/18, виданого 04.03.2019 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії в сумі 58242,33 грн., в тому числі: 36399,84 грн. заборгованості за кредитом, 20461,62 грн. пені, 1184,37 грн. судового збору та визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 20.03.2019 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження.

В судове засідання заявник та старший державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 не зявились, проте належним чином повідомлялись про час та місце розгляду скарги.

Суд вважає за можливе розглядати скаргу без участі заявника та державного виконавця за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні представник стягувача ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1 заперечував проти задоволення скарги, вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Просив суд відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 4Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа, так у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

У разі предявлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обовязковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобовязаний мати таку печатку.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.10.2018 року, яке залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 31.01.2019 року, стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії в сумі 58242,33 грн., в тому числі: 36399,84 грн. заборгованості за кредитом, 20461,62 грн. пені, 1184,37 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення суду 04.03.2019 року Луцьким міськрайнним судом Волинської області видано виконавчий лист, який предявлено стягувачем до виконання до Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

20.03.2019 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 58665174) щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 3).

Як встановлено судом вищеказане рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії в сумі 58242,33 грн., в тому числі: 36399,84 грн. заборгованості за кредитом, 20461,62 грн. пені, 1184,37 грн. судового збору, набрало законної сили 31.01.2019 року та згідно з ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України підлягає обовязковому виконанню. Боржником ОСОБА_2 рішення суду в добровільному порядку не виконане.

Положенням ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, - суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В підтвердження обгрунтування своєї скарги заявником не надано жодних доказів того, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з чим повинен бути повернутий державним виконавцем стягувачу без виконання.

Тому враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 щодо виконання виконавчого листа та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 22.04.2019 року.

Суддя Луцького міськрайоного суду А.В.Олексюк