Справа № 373/2391/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 квітня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь борг з основного зобовязання за договором позики відповідно до розписки від 21.10.2015 з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 101152,44 грн.

Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь 3% річних від простроченої суми позики відповідно до розписки від 21.10.2015 в розмірі 3503,15 грн.

Також просить судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики шляхом написання розписки. Відповідно до укладеного договору ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 100000 гривень на строк до 21.10.2018. Проте, станом на 21.12.2018 відповідач позики не повернула, в добровільному порядку вирішити спір відмовляється.

З урахуванням встановленого індексу інфляції сума боргу становить 101152,44 грн.

3% річних за прострочення зобовязання позивачем нараховано в розмірі 3503,15 грн.

Всього просить стягнути з відповідача на свою користь 104655,59 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, направив суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Відповідач в судове засідання на виклик суду не зявилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку.

У звязку з цим, відповідно до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

Відповідно до наданої позивачем копії розписки від 21.10.2015 відповідач позичила у позивача гроші в розмірі 100000 гривень та зобовязувалась їх повернути до 21.10.2018 частинами: 33000 гривень до 21.10.2016; 33000 гривень до 21.10.2017; 34000 гривень до 21.10.2018.

Проте, станом на 21.12.2018 відповідач ОСОБА_3 не виконала взятих на себе зобовязань, суму боргу не повернула, незважаючи на неодноразові звернення позивача з цього приводу.

Позивачем розраховано середній індекс інфляції за період з 22.10.2016 по 21.10.2018 в розмірі 1,307.

З врахуванням встановленого індексу інфляції сума боргу за період з 22.10.2016 по 21.10.2018 визначена в розмірі 33000,00 грн + 431,31 грн; за період з 22.10.2017 по 21.12.2018 в розмірі 33000,00 грн + 370,59 грн.; з 22.10.2018 по 21.12.2018 в розмірі 34000,00 + 350,54 грн.

Таким чином, позивачем визначено загальну суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 101152,44 грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання грошового зобовязання позивачем нараховано три проценти річних від простроченої суми, так як інший розмір процентів договором не встановлювався.

За прострочення виконання грошового зобовязання розмір 3% річних позивачем визначено, виходячи із сум боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за три періоди, визначені в розписці, та розрахована в сумі 3503,15 грн.

Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача за розрахунками позивача складає 104655,59 грн.

Таким чином, зясувавши обставини справи, судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, так як розписка, досліджена в судовому засіданні, є доказом укладення договору і посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За таких обставин, зважаючи на те, що грошові кошти, про які зазначено у розписці, передавались позивачем відповідачеві, договір позики між сторонами є укладеним. А тому, правовідносини, які виникли між сторонами, є відносинами, що регулюються положеннями глави 71 ЦК України.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Оцінюючи зібрані по справі докази, судом встановлено, що здійснений позивачем розрахунок суми трьох процентів річних від суми боргу не може бути застосований. Так, позивач виходив із сум боргу за три періоди, визначені в розписці, з врахуванням встановленого індексу інфляції, та визначив суму в розмірі 3503,15 грн, за формулою: сума боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції х 3% / 100 / 365 х кількість днів прострочення.

Проте, суд при обрахунку трьох процентів річних виходить з суми боргу, визначеної за кожен період, яка вказана в розписці, без врахування індексу інфляції, оскільки законом передбачено обовязок боржника сплату 3 процентів річних від простроченої суми, а інших умов в укладеному між сторонами договорі не передбачено.

Таким чином сума, яку відповідач має сплатити позивачеві в рахунок 3 процентів річних від простроченої суми становить:

за період з 22.10.2016 по 19.12.2018 (789 днів): 33000х3/100/365х789 = 2140,03 грн.

за період з 22.10.2017 по 19.12.2018 (424 дні): 33000х3/100/365х424 = 1150,03 грн.

за період з 22.10.2018 по 21.12.2018 (61 день): 34000х3/100/365х61 = 170,47 грн.

У звязку з наведеним, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1046,13 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 21.10.2015 у сумі 104612 (сто чотири тисячі шістсот дванадцять) грн 97 коп., з яких: основна сума боргу 100000 (сто тисяч гривень), індекс інфляції 1152 (одна тисяча сто пятдесят дві) грн 44 коп. та 3% річних 3460 (три тисячі чотириста шістдесят) грн 53 коп.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1046 (одна тисяча сорок шість) грн. 13 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, 08340; РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя Д. В. Свояк