РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий суддя Золотарьова Л.І.
за участю секретаря - Бломберус С.А.,
11.12.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки від всіх доходів щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу позову посилається на те, що з 19.08.2017 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Хоча шлюб не розірвано, однак відповідач фактично з нею не проживає з квітня 2018 року, і з цього часу допомогу на утримання спільної дитини ОСОБА_3 не надає, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача вона з дитиною перебувають у скрутному матеріальному становищі.
Ухвалою суду від 17.12.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Судова кореспонденція направлялась відповідачу за адресою реєстрації місця його проживання; відзиву на позов відповідачем не надано.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З 19.08.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Від сумісного проживання сторони мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої записаний відповідач ОСОБА_2, матірю позивачка ОСОБА_1.
Малолітня донька проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
Відповідач є здоровою, працездатною особою.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.ч. 1 ст. 183 СК України).
У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Також суд враховує, що розмір аліментів, який просить стягнути позивача на утримання дитини є мінімально необхідним, враховуючи, що згідно з ч. 5 ст. 183 СК України за вимогами про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі ј частини доходів боржника видається судовий наказ.
Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та призначити стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі ј частини від доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК)
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та позовні вимоги задоволені, то стягненню з відповідача на користь Держави підлягає судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня підписання рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення підписано 25.04.2019 року.

Головуючий