Провадження № 2/742/57/19
Єдиний унікальний № 742/3437/18
26 квітня 2019 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Прилуцької міської ради про позбавлення батьківських прав, -
І. Стислий виклад позиції позивача.
1. 11.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Прилуцького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач по справі є батьком малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте з вересня 2017 року і по теперішній час він з дитиною не бачиться, жодного разу не телефонував та свідомо нехтує власний обов'язок щодо створення їй належних умов для фізичного та духовного розвитку, у зв'язку з чим просить позбавити його батьківських прав щодо дитини.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
3. У судове засідання сторони не з'явились, від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
4. Відповідач в судове засідання не з'явився, не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України, був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, яка мається в матеріалах справи.
5. Представник третьої особи також в судове засідання не з»явився, проте надіслав лист про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування, при винесенні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування та виключно інтереси дитини.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
6. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин.
7. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області /а.с.6/.
8. Згідно довідки № 024/5-09-2507 від 04.10.2018 року виданої комітетом самоорганізації населення № 5 Плискунівського мікрорайону, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з малолітньою донькою ОСОБА_5. Відповідач по справі ОСОБА_2 не проживає за місцем проживання позивача та своєї малолітньої дитини /а.с.7/.
9. Як вбачається із характеристики ЗДО КТ № 26 ОСОБА_5 відвідує ЗДО КТ № 26 з квітня 2017 року. Приводить в заклад дошкільної освіти та забирає додому тільки мама. Дівчинка відвідує заклад систематично, завжди охайна, чиста, повністю забезпечена навчальним приладдям та іншими необхідними речами. Свята та відкриті заходи, які проводяться в закладі дошкільної освіти, завжди відвідує мама (а.с.8)
10. Згідно довідки № 528 від 04.10.2018 року Прилуцької міської дитячої лікарні виданої ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_5 знаходиться під наглядом дитячої поліклініки з дня народження. За цей період дитиною опікується мама. Тільки вона відвідувала дитячу поліклініку і піклувалася про здоров»я дитини без участі батька, жодного разу медичні працівники не бачили батька ні вдома ні в поліклініці. (а.с.10)
11. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 28.01.2019 року № 02-16/355 обговоривши ситуацію, яка склалась у родині, враховуючи, що позбавлення батьківських прав - крайня міра по відношенню до батьків, було прийнято рішення, що (на даний час) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_5 не є доцільним (а.с.23)
12. Факт системного неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків, незабезпечення санітарно-гігієнічних умов проживання та харчування, підтверджується довідками дошкільного навчального закладу та медичного закладу.
V. Оцінка суду.
13. Суд звертає увагу, що втручання в право відповідача на сімейне життя здійснюється згідно законом, зокрема на підставі ст.ст.164-167 СК України, є вочевидь необхідним та обумовлене захистом прав, інтересів малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.
14. Згідно з ст.ст.9,18 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
15. Положеннями ч.3 ст.51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
16. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Положеннями ст.150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому факт проживання когось з батьків окремо від дітей не впливає на обсяг їх батьківських прав та обов'язків по вихованню дитини.
17.Згідно із ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.
18.Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
19. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічна позиція зазначена у ст.180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
20. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.п.15,16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
21. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню малолітньої доньки, визначених ст.150 СК України, фактично самоусунувшись від них. ОСОБА_2 не надає дитині матеріальної допомоги, не забезпечує необхідне харчування, не піклується ані про її здоров'я, ані про моральний стан, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Слід також зауважити, що відповідач, будучи обізнаним про наявність даного позову в суді, в спростування заявлених позовних вимог не надав жодного доказу, тим самим продемонструвавши власну байдужість щодо малолітньої доньки
22.Вище зазначені докази, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання є переконливими, достатніми і свідчать про системне та тривале ухилення ОСОБА_2 від виконання власних батьківських обов'язків, а відтак наявні беззаперечні правові підстави, з огляду на вимоги ст.164 СК України, для позбавлення його батьківських прав.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Прилуцької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя В.М.Бездідько