Дата документу 12.07.2019 Справа № 554/6312/19
Провадження №2-о/554/162/2019
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2019 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересовані особи: Комунальне підприємство «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради, Полтавський обласний державний нотаріальний архів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересовані особи: Комунальне підприємство «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради, Полтавський обласний державний нотаріальний архів.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить встановити факт неправильності запису у свідоцтві про право на спадщину за законом від 15.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округ ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №492, кадастрового номеру земельної ділянки « НОМЕР_1 » та вважати правильним у вказаному свідоцтві про право на спадщину кадастровий номер земельної ділянки « НОМЕР_2 ».

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вирішення питання про внесення виправлень у свідоцтво в досудовому порядку неможливе, оскільки нотаріус ОСОБА_2 припинила свою діяльність, отже вона позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на земельну ділянку.

Дослідивши зміст заяви, додані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити в відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч.3 ст. 294 ЦПК України).

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1статті 315 ЦПК України передбачено перелік фактів щодо яких розгляд справ проводиться судом.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз. 2, 3 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Так, із суті заявлених вимог вбачається, що заявник просить в порядку окремого провадження встановити не вірність запису в свідоцтві про право на спадщину за законом кадастрового номеру земельної ділянки, та вважати правильним у вказаному свідоцтві про право на спадщину кадастровий номер земельної ділянки « НОМЕР_2 ».

Проте, відповідно до вимог чинного законодавства в порядку окремого провадження не може встановлюватись факт про невірність записів в свідоцтві про право на спадщину, яке видано нотаріусом, та у межах такого провадження суд не може вирішувати питання правильності чи неправильності цього запису, оскільки такі питання відносяться до категорії справ, які вирішуються в порядку позовного провадження, тому приходжу до висновку, що з вказаної заяви, вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що із цієї заяви та поданих до неї документів вбачається спір про право.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; заінтересовані особи: Комунальне підприємство «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради, Полтавський обласний державний нотаріальний архів.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, про які вона вказала у заяві, шляхом подання позовної заяви у порядку позовного провадження на загальних підставах. Позовна заява має відповідати вимогам статей 175 - 177 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Полтавського апеляційного суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: А.М.Чуванова