Справа № 352/1600/18
Провадження № 2/352/150/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач 14.08.2018 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 49298,94 грн.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н відповідач 27.01.2012 р. отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, передбачені договором. У звязку з неналежним виконанням відповідачем цих зобовязань станом на 19.06.2018 р. утворилась заборгованість у сумі 49298,94 грн., що складається з 11834,16 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 34744,26 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2323,76 грн. штрафу (процентна складова). Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, у позовній заяві не заперечував у разі неявки в судове засідання відповідача щодо розгляду справи за відсутності представника банку та постановлення заочного рішення.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у відсутності сторони відповідача. При ухваленні рішення просив врахувати, що строк дії виданої відповідачу кредитної картки закінчився 31.08.2017 р. Станом на цю дату відповідач згідно наданого позивачем розрахунку мав заборгованість по кредиту у розмірі 3658,55 грн. Подальше нарахування відсотків після закінчення строку дії картки є неправомірним. Визнав позов на суму 4341,13 грн., що складається із вказаної суми боргу + 682,91 грн. (500 грн. + 182,91 грн., що становить 5 % від суми боргу) штрафу. Посилався на необґрунтованість одночасного заявлення банком вимоги про стягнення пені та вимоги про стягнення штрафу, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором. Тому у вимозі про стягнення пені просив відмовити. Проти часткового задоволення позову на вказану суму не заперечував.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 27.01.2012 р. між сторонами укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір, що укладений між сторонами у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, складається із заяви відповідача, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку (а.с.6-22).

Згідно Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, передбачені договором. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору, тобто, розмір відсоткової ставки може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, отримання такої виписки відноситься до обовязків позичальника.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором позивач заявив до стягнення заборгованість станом на 19.06.2018 р. у розмірі 49298,94 грн., що складається з 11834,16 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 34744,26 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2323,76 грн. штрафу (процентна складова), згідно наданих позивачем розрахунків (а.с.4-5).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

При визначенні розміру заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором суд враховує наступне.

Згідно п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.

Правилами користування карткою передбачено, що картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки, включно; погашення по кредиту процентів відбувається щомісячно за попередній місяць; строк повернення кредиту в повному обємі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Судом встановлено, що строк дії отриманої відповідачем перевипущеної картки за вказаним кредитним договором закінчився 31.08.2017 р. (а.с.82).

З урахуванням правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.03.2014 р у справі № 6-14цс14, згідно якої відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку; за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, суд зазначає, що даний позов заявлено банком у межах строку позовної давності.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5, зв.ст.) судом встановлено, що станом на 31.08.2017 р. розмір прострочених вимог (накопичувальним підсумком), тобто заборгованість відповідача за даним кредитним договором складає 3658,55 грн.

Згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновку, що міститься у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12-ц, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

З урахуванням того, що право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку дії договору, що відповідає строку дії кредитної картки, позивач, починаючи з 01.09.2017 р., не мав права нараховувати відсотки за укладеним з відповідачем кредитним договором.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Суд вважає необґрунтованим одночасне заявлення банком вимоги про стягнення пені та вимоги про стягнення штрафу. При цьому суд зазначає, що розрахунок пені є незрозумілим.

Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Згідно тарифів договору розмір штрафу складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника на основі закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Саме така правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, суд зазначає, що за відсутності правових підстав для нарахування відсотків після 31.08.2017 р., відсутні і правові підстави для нарахування пені за вказаний період.

З урахуванням викладеного суд вважає, що підлягає до часткового задоволення лише вимога про стягнення штрафу в розмірі 682,93 грн. згідно розрахунку: 500 грн. + 182,93 грн., що складає 5% від суми заборгованості у 3658,55 грн., а у вимозі про стягнення пені у розмірі 34744,26 грн. слід відмовити.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 4341,48 грн. заборгованості за кредитним договором, що складається з 3658,55 грн. боргу, 682,93 грн. штрафу, та судові витрати у розмірі 1762 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 549, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» 4341 (чотири тисячі триста сорок одну) грн. 48 коп. заборгованості за кредитним договором, що складається з 3658,55 грн. боргу, 682,93 грн. штрафу, та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судових витрат, а всього 6103 (шість тисяч сто три) грн. 48 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Відповідач: ОСОБА_1, с. Загвіздя, вул. Липова-Осада, 9А/6, Тисменицького району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Повне судове рішення складено 15.04.2019 р.

Суддя М.М.Хоминець