Справа № 456/2344/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/1603/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2018 року в складі судді Шрамко Р.Т. у справі за позовом Комунального підприємства "Стрийтеплоенерго" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановила:

В серпні 2016 року КП"Стрийтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що КП «Стрийтеплоенерго» зверталось до Стрийського міськрайонного суду з заявою, в якій просило видати судовий наказ про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржників - відповідачів. Стрийським міськрайонним судом 12.04.2016 року видано судовий наказ. Однак боржник ОСОБА_2 звернувся із заявою про скасування судового наказу, яка задоволена ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 10.06.2016 року.

Під час розгляду справи, уточнивши позовні вимоги Комунальне підприємство "Стрийтеплоенерго" просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 12 515 грн. 80 коп. та судовий збір.

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2018 року позов Комунального підприємства "Стрийтеплоенерго" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Стрийтеплоенерго" грошові кошти в сумі 1001 грн. 26 коп. заборгованості за послуги з опалення місць загального користування.

Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні решти позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Стрийтеплоенерго" заборгованості в сумі 11 514 грн. 54 коп. та судових витрат в сумі 1405 грн. 74 коп. відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 Вважає рішення незаконним та необгрунтованим. Звертає увагу, що позивач не звертався до нього з пропозицією щодо укладення договору про надання послуг з теплопостачання, у зв»язку з чим жодного боргу він не визнає. Зазначає, що у 2005 році він на законних підставах від»єднався від мережі центрального теплопостачання. Також звертає увагу, що суд постановляючи рішення по справі не звернув увагу на те, що розроблений проект відключення від системи опалення, яке здійснив позивач, не передбачав і не передбачає оплату 8% за допоміжні приміщення, про що свідчить сам проект. Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

22 серпня 2018 року від КП «Стрийтеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивач звертає увагу, що між КП «Стрийтеплоенерго» та КП «Світанок», яке є балансоутримувачем будинку, в якому зареєстрований та проживає відповідач, укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01 жовтня 2005 року № 2. Також, між КП «Світанок» та КП «Стрийтеплоенерго» 01 жовтня 2005 року укладено договір доручення № 2, умовами якого передбачено, що КП «Світанок» як довіритель, доручає КП «Стрийтеплоенерго» проводити збір коштів від боржників через установи банків та вести з боржниками претензійно позовну роботу. Зазначає, що КП «Стрийтеплоенерго» не вважає, що пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду з позовом оскільки, у 2016 році був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідача, який не був виконаний, в 2016 році судом скасований. 27 березня 2008 року прийняте рішення Стрийським міськрайонним судом про стягнення заборгованості, яке відповідно до рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30 січня 2017 року скасоване і постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, що свідчить про відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності. Звертає увагу, що з врахуванням "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 відповідач повинен проводити оплату послуг теплопостачання з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, що становить 8% від абонентної плати. Просить залишити рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2018 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову Комунального підприємства "Стрийтеплоенерго" суд виходив з тих обставин, що позивачем не пропущено строк позовної давності, а також, що відповідач не проводив оплату послуг теплопостачання з централізованого опалення місць загального користування з 01.06.2010р. по 01.03.2016р. в розмірі 8% від суми абонентської плати, чим допустив заборгованість в сумі 1001,26 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1

Звертаючись в суд з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у відповідному розмірі, позивач КП «Стрийтеплоенерго» посилався на факт надання послуг відповідачу, судові рішення з приводу правовідносин між сторонами та невиконання відповідачем обов'язку з оплати вартості отриманих комунальних послуг.

Обгрунтовуючи уточнені позовні вимоги позивач наголошував на тому, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.06.2010р. по 01.03.2016р. на суму 12515 грн. 80 коп., яка на даний час не сплачена.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

До комунальних послуг відносяться, зокрема, послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізованого опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (в редакції від 24.06.2004 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24.06.2004 року) споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтею 68 ЖК УРСР передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Разом з тим, як встановив суд першої інстанції, позивач КП «Стрийтеплоенерго» вже звертався із позовними заявами до відповідача про стягнення заборгованості.

Зокрема, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30.01.2017р., яке набрало законної сили, скасовано заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2008 року та ухвалено нове рішення, яким у позовних вимогах КП «Стрийтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що квартира АДРЕСА_1, в якій проживає відповідач відповідно до Акту КП "Стрийтеплоенерго" від 06.10.2005р. від'єднана від системи опалення, централізоване гаряче водопостачання відсутнє. Апеляційний суд встановив, що відповідач послугами позивача з постачання у квартиру теплової енергії не користувався, відтак визнав безпідставною вимогу про оплату послуг за спірний період.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості за теплопостачання даної квартири, оскільки від»єднання квартири здійснено з дотриманням норм чинного законодавства в установленому порядку.

У статті 6 Закону України «Про теплопостачання» одним з принципів державної політики у сфері теплопостачання є принцип взаємної відповідальності суб»єктів відносин у сфері теплопостачання за якісне постачання теплової енергії та своєчасну її оплату.

Згідно із ч. 6 ст. 19 даного Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, відповідач має обов»язок щодо оплати послуг теплопостачання з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, що становить 8% від абонентної плати.

В даному випадку 8% від абонентної плати яку відповідач мав би заплатити за послуги центрального опалення за період з 1 червня 2010 року по 1 березня 2016 року (12515,8 грн.) становить 1001 грн. 26 коп.

Оскільки місця загального користування в будинку за адресою: м.Стрий вул.Б.Хмельницького, 19 де проживає відповідач обігріваються, тобто надаються послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, останній, як користувач таких послуг, має обов»язок здійснювати оплату за їх надання.

Відсутність підписаного договору з сторони відповідача щодо надання послуг з теплопостачання з централізованого опалення місць загального користування будинку не може бути підставою для не сплати відповідачем за такі послуги.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість за послуги з опалення місць загального користування за період з 1 червня 2010 року по 1 березня 2016 року в сумі 1001,26 грн.

Окрім цього, колегія суддів не знаходить підстав вважати, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з позовом оскільки, щодо даних учасників справи судом 18.06.2013 року був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 12843,77 грн., який не виконаний, а ухвалою цього ж суду від 01.04.2016 року скасований (а.с. 5).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, щорозглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, в зв'язку з чим, апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Статтею 141 ЦПК України, визначено порядок вирішення питання розподілу судових витрат.

Відкриваючи апеляційне провадження у справі, апеляційний суд відстрочив апелянту ОСОБА_2 сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2067 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

В свою чергу, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються ЗУ «Про судовий збір».

Згідно із статтею 8 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, чи звільнити від сплати такого при цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, в силу статті 12 ЦПК України повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зокрема, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити її від сплати судового збору, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (п.1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір»).

Одночасно з поданням апеляційної скарги, апелянт ОСОБА_2 просив звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки є інвалідом ІІІ групи, отримує малу пенсію, яку витрачає на ліки.

На підтвердження доводів в цій частині подав Довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА, № 343682 та Довідку про отримання пенсії по інвалідності, яка за січень-червень 2018 року становить 8712 грн. (а.с. 100, 109).

Враховуючи наведене та те, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2067 грн. перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний, колегія суддів вважає за можливе звільнити апелянта ОСОБА_2 від сплати судового збору, компенсувавши його за рахунок держави, у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 травня 2018 року - залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2067 грн.

Компенсувати за рахунок держави, в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 2067 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк