ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/511/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефір Олександра Олександровича про примусове проникнення до житла боржника

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Олефір О.О. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, а саме до будинку АДРЕСА_1 Подання приватним виконавцем мотивовано тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 57810152 з примусового виконання виконавчого листа № 757/40656/16, виданого 06.11.2017 року Печерським районним судом м. Києва, за яким з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Колос-Агротехсервіс» стягнуто грошові кошти в сумі 746 025 грн. 28.11.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57810152, однак, виконавчий документ боржником залишається невиконаний. Зазначає, що існує об'єктивна необхідність перевірки наявності майна боржника у житлових приміщеннях, що йому належать, оскільки іншого майна боржника не виявлено. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику належить на праві власності садовий будинок АДРЕСА_1 Вказує, що 17.01.2019 р. було здійснено вихід приватного виконавця за вказаною адресою, з метою проведення перевірки майнового стану боржника, двері в будинку ніхто не відчинив, про що було складено відповідний акт. Рішення суду боржником не виконане, а тому зазначені обставини свідчать про свідоме невиконання боржником законних вимог приватного виконавця, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даним поданням.

Приватний виконавець в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, 28.11.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57810152 з примусового виконання виконавчого листа № 757/40656/16, виданого 06.11.2017 року Печерським районним судом м. Києва, за яким з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Колос-Агротехсервіс» стягнуто грошові кошти в сумі 746 025 грн.

Копії вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження, та боржником отримано, про що підтверджується матеріалами подання.

Також, 28.11.2018 р., та 12.12.2018 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3

Згідно з відповідями Державної фіскальної служби України на запит приватного виконавця, інформація стосовно ОСОБА_3 щодо сум доходу відсутня.(а.с.75,76)

Згідно з відповідями Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, про осіб, які отримують пенсії, інформацію щодо ОСОБА_3 не знайдено. (а.с.77,78)

Відповідно до повідомлення від 14.12.2018 р. Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, згідно даних автоматизованої інформаційної системи МВС, за ОСОБА_3 транспортні засоби не зареєстровані. (а.с.46)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику належить на праві власності садовий будинок АДРЕСА_1 (а.с.22-23)

28.11.2018 року боржнику було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження.

29.11.2018 року боржнику направлено виклик з вимогою з'явитись на 07.12.2018 року та надати необхідні документи.

Однак, будь-яких повідомлень (вимог) приватного виконавця про надання доступу до житла, а також часу проведення виконавчих дій за адресою боржника до матеріалів подання не долучено.

17.01.2019 р. приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою: будинок № 50 по вул. Садова 51, садове товариство «40 років Жовтня», м. Київ, однак, проникнути до вказаного будинку також не виявилося можливим, про що складено відповідний акт за підписом приватного виконавця без залучення понятих, що є не припустимим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов'язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обгрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів подання, рішення суду станом на час розгляду подання боржником не виконано.

Подання приватного виконавця не містить доказів того, що боржник повідомлявся про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вимоги виконавця про надання доступу до житла боржнику не направлялись взагалі, натомість, були направлені виклики з вимогою з'явитись та подати документи, а тому в даному випадку акт приватного виконавця про вихід за місцем проживання боржника, який оформлений виконавцем одноособово, на думку суду, - не може бути оцінений як належний та допустимий доказ факту перешкоджання входженню приватного виконавця до будинку.

На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги те, що суду не було надано достатніх доказів на підтвердження обізнаності боржника про вчинення виконавчих дій з опису та арешту майна за місцем реєстрації, а також перешкоджання входження виконавця до будинку, суд вважає, що в задоволенні подання приватного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258 - 260, 353, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефір Олександра Олександровича про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА