Справа № 450/3042/17 Провадження № 2/450/219/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

за участю секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом Садівничого товариства «Берізка» до ОСОБА_1 (відповідач1), Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (відповідач 2), Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (відповідач 3), третя особа - Четверта Львівська державна нотаріальна контора, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування державних актів, скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання частково недійсним заповіту та витягу про реєстрації права власності,-

в с т а н о в и в:

06.11.2017р. Садівниче товариство «Берізка» , в особі голови товариства звернулось до суду з позовом до відповідачів та, згідно уточнених позовних вимог від 15.05.2019р., просить визнати незаконним та скасувати рішення Годовицько-Басівської сільської ради № 128 від 08.10.1996 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0869 га ; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданий 03.12.1996 року ОСОБА_2 ; скасувати Свідоцтво про право на спадщину від 04.05.1999 року, видане ОСОБА_3 про спадкування земельної ділянки площею 0,0869 га ; визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 від 26.06. 2012 року, в частині розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 0,0869 га ; визнати недійсним Витяг із спадкового реєстру № 30887259 від 26.06. 2012 року про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 03.06.2011 р., виданий ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Садівниче товариство «Берізка» ( надалі - СТ «Берізка») діє на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, якому рішенням Пустомитівської районної Ради народних депутатів № 232 від 30 червня 1988 року відведено земельну ділянку площею 4,2 га.

Товариство приступило до освоєння цієї земельної ділянки, зокрема така розділена на 50 ділянок для членів товариства, а інша її частина залишена у загальному користуванні.

08 жовтня 1996 року Годовицько-Басівською сільською радою прийнято рішення № 128 про передачу земельних ділянок у приватну власність 48 членам товариства, які на підставі даного рішення отримали Державні акти про право приватної власності на закріплені за ними земельні ділянки. Список цих осіб затверджено на загальних зборах товариства 15.06.1996 року та було передано сільській раді.

Однак члени кооперативу ОСОБА_4 , за яким закріплена земельна ділянка№ НОМЕР_5 та ОСОБА_5 , за яким закріплена земельна ділянка№ НОМЕР_4 , не подавали заяв про приватизацію даних земельних ділянок. Зокрема, ОСОБА_5. у 1999 році подав заяву про виключення його з членів товариства, тому Товариством прийнято рішення про використання земельної ділянки №13 для спільних інтересів товариства - для улаштування пожежної водойми та дороги.

У 2016 році, при внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про присвоєння кадастрових номерів згаданим приватизованим 48-ми земельним ділянкам було виявлено, що земельній ділянці № НОМЕР_4 присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2 і вона знаходиться у власності ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_1 ).

Із наданої архівної копії рішення Годовицько-Басівської сільської ради №128 від 8 жовтня 1996 року вбачається, що зміст додатку до цього рішення (список громадян, яким передано у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва) не відповідає списку, наданому відповідно до рішення загальних зборів товариства. Даний список містить неоговорені виправлення, а також під № НОМЕР_5 зазначено ОСОБА_2 , який ніколи не був членом садівничого товариства, за ним не була закріплена земельна ділянка і товариствоне приймало рішення про передачу йому у власність земельної ділянки. Окрім того, земельна ділянка № НОМЕР_4 на час ухвалення рішення сільською радою, була закріплена за ОСОБА_5 , який на той час не був виключений з товариства і був правомірним землекористувачем.

Свідоцтвом про право на спадщину від 4 травня 1999 року стверджується, що після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року спадщину у виді спірної земельної ділянки прийняла ОСОБА_3 .

Із технічної документації по переоформленню та видачі Державного акту на право власності на землю ОСОБА_3 спірної земельної ділянки вбачається, що така не відповідає вимогам земельного законодавства та правилам діловодства. Зокрема, кадастрова зйомка, яка включає погодження меж з іншими власниками і землекористувачами, відсутня, спірна земельна ділянка частково накладається на земельні ділянки № НОМЕР_5 і № НОМЕР_9.

Із спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що 26 червня 2012 року державним нотаріусом посвідчено заповіт ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 , якій 26 червня 2012 року видано витяг з реєстру № 30887259 про право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку.

Позивач вважає, що без жодних правових підстав ОСОБА_2 оформлено право власності на спірну земельну ділянку , присвоєно кадастровий номер, оформлено спадкові права за ОСОБА_3 та складено щодо цієї земельної ділянки заповіт. Дії, направлені на передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та заповіт в користь ОСОБА_1 порушують права та законні інтереси садівничого товариства, тому підлягають судовому захисту.

Оскільки Годовицько-Басівською сільською радою неправомірно прийнято рішення про передачу у власність спірної земельної ділянки, таке рішення підлягає скасуванню, а виданий на підставі неправомірного рішення державний акт має бути визнаний недійсним. А наступний перехід прав на цю земельну ділянку є безпідставним і не може вважатися законним.

Вважає, що позивачем не пропущено позовну давність, оскільки про зазначені порушення прав та законних інтересів СТ «Берізка» стало відомо у 2016 році. Товариство постійно користувалося спірною земельною ділянкою і ніхто не пред`являв щодо неї жодних прав.

Відповідач 1 - ОСОБА_1 неодноразово викликалася в судові засідання, на які не з`явилася жодного разу та не повідомила причин неявки, відзив на позов не подала.

Представник Відповідача 2 - Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не явився, подав заяву про те, що не заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі, справу просить слухати у його відсутність.

Представник Відповідача 3 - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в судове засідання не явився, подав 20.11.2018р. відзив на позов, в якому зазначив, що позов вважає безпідставним та необґрунтованим, в задоволенні якого просить відмовити. Посилаючись на норми Земельного кодексу України, ЗУ «Про державний земельний кадастр», ЗУ «Про землеустрій» , а також зважаючи, що спірна земельна ділянка надавалась на підставі рішення виконкому Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області при видачі та реєстрації оспорюваних документів діяло в межах діючого законодавства, та являється неналежним відповідачем.

Представник третьої особи - Четвертої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не явився, подав заяву про розгляд справу у відсутності представника в якій зазначив, що при винесенні рішення покладається на суд.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Конституцією України ( статті 3,21,24,55 ) встановлено, що всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, права і свободи людини, громадянина захищаються судом відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.3 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Збирання доказів не є обов`язком суду.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно рішення Пустомитівської районної Ради народних депутатів Львівської області № 232 від 30 червня 1988 року, профспілковому комітету правоохоронних органів району відведено земельну ділянку площею 4,2 га для створення колективних садів(т.1 а.с.96).

Рішенням загальних зборів профспілковому комітету правоохоронних органів від 06.07.1988 року, створено садівниче товариство «Берізка» та затверджено Статут Товариства, основною задачею якого являється організація колективного саду та використання його членами товариства для виробництва фруктів, ягід та інше ( т.1 а.с.100-122).

Як слідує із Витягу з Протоколу №2 загальних зборів членів СТ «Берізка» від 15.06.1996 року, на зборах прийнято рішення про звернення до виконавчого комітету Годовицько-Басівської сільської ради щодо передачі у власність садових ділянок 48 членам кооперативу. Згідно затвердженого списку (Додаток №1), земельні ділянки №12 та №13 не включені в даний Список (т.1 а.с.46-95).

Рішенням виконкому Годовицько-Басівської сільської ради народних депутатів №128 від 08.10.1996 року, вирішено передати у приватну власність земельні ділянки членам садівничого товариства «Берізка» , згідно Додатку №1.( т.1 а.с.43).

Однак, як слідує з Додатку №1, наданого СТ «Берізка» ( т.1 а.с.47-49) , та Додатку №1, наданого Архівним відділом Пустомитівської РДА ( т.1 а.с.218), в першому випадку в списку значиться 48 громадян, а в другому - 49, зокрема, під номером №12 додано прізвище ОСОБА_2 .

Згідно Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_6 , виданого 03.12.1996 року Годовицько-Басівською сільською радою на підставі рішення виконкому Годовицько-Басівської сільської ради №128 від 08.10.1996 року, ОСОБА_2 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0869 га, розташована на території Годовицько-Басівської сільської ради, для ведення садівництва. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №243 ( т.1 а.с.194).

04.05.1999 року Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою видано Свідоцтво про право на спадщину за законом ВРВ №105838, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 є його дружина ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,0869 га, яка знаходиться на території Годовицько-Басівської сільської ради і належить спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_7 ( т.1 а.с.193).

Згідно наданої Відділом у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області копії технічної документації, Пустомитівським районним відділом центру ДЗК Львівської регіональної філії центр ДЗК у 2010 році виготовлена Технічна документація по переоформленню та видачі Державного акту на право власності на землю ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку( т.1 а.с.185-203).

03.11.2011 року Управлінням Держкомзему у Пустомитівськом у районі Львівської області ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 04.05.1999 р., видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 , на земельну ділянку площею 0,0869 га,кадастровий номер НОМЕР_2 , розташовану у с.Басівка Пустомитівського району ( т.2 а.с.103).

26.06.2012 року ОСОБА_3 склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла своїй доньці ОСОБА_1 ( т.1 а.с.158).

Як слідує з Актового запису про смерть №872 від 06.06.2017 року. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 87 років у м.Львові( т.1 а.с.29).

Згідно матеріалів спадкової справи №312/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 НОМЕР_9.06.2017 року звернулася у Четверту Львівську нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , якій 08.12.2017 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно - квартиру АДРЕСА_2 ( т.1 а.с.175).

Статтею 19 ЗУ «Про Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» (в редакції, чинній з 01.01.1991р. до 12.06.1997р.) визначено, що виключно до компетенції сесії Ради народних депутатів віднесено регулювання земельних відносин.

Згідно ст.9 ЗК України 1990 року ( в редакції, чинній з 01.01.1991р. по 01.01.2002р.), до відома сільських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин належить, в тому числі (пункти 1 та 12) - передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування у порядку, встановленому ст.19 цього Кодексу; вирішення земельних спорів.

А статтею 19 цього Кодексу визначено, що сільські Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб, в тому числі, пов`язаних з веденням особистого підсобного господарства, садівництва та інше.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 12 ЗК України ( надалі-в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) визначено, що до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить, в тому числі: передача земельних ділянок у власність громадян відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів та інше.

У відповідності до ст.ст.181-184 ЗК України землеустрій, це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин, який передбачає, в тому числі: встановлення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів; складання проектів відведення земельних ділянок(проект землеустрою); встановлення в натурі ( на місцевості) меж земельних ділянок; підготовка документів, що посвідчують право власності або право користування землею.

Згідно ст.ст. 193- 198 ЗК України , державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий статус цих ділянок, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Земельний кадастр призначений для забезпечення необхідною інформацією органів влади та громадян з метою регулювання земельних відносин, завданням якого є, в тому числі, забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки та застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок. Державний земельний кадастр включає кадастрове зонування, кадастрові зйомки та інше. Кадастрова зйомка включає, в тому числі: геодезичне встановлення меж земельних ділянок; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості та інше.

Статтею 56 ЗУ «Про землеустрій» ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, має включати, в тому числі: матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки; кадастровий план земельної ділянки; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Крім того, діючими на час виникнення спірних правовідносин ( 2012 р.) нормативними актами, зокрема: «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» , затверджено Наказ Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 р. N 43( чинна до 23.08.2013р.) , та «Інструкцією по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженою наказом Держкомзему №376 від 18.05.2010р. встановлено, що при оформленні права власності на земельну ділянку передбачається проведення комплексу робіт , які включають , в тому числі, проведення кадастрової зйомки, погодження та встановлення меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Зокрема, згідно пункту 2.8 Інструкції №376, після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та закріплення їх межовими знаками, складається акт при йому-передачі межових знаків на зберігання, які містять описи суміжних землевласників ( землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Згідно пункту 3.12 даної Інструкції, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника ( користувача) земельної ділянки , власників (користувачів) суміжних земельних ділянок.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт з закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше 5 робочих днів до початку робіт.

Повідомлення надсилається рекомендованим листом , кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників ( користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Як вбачається з вище зазначеної Технічної документації, виготовленої у 2010 році , в такій виявлені наступні порушення при її виготовленні:

- на заяві-договорі на виготовленні технічної документації, відсутня дата складання, відсутня вартість робіт і розрахунок цієї вартості;

- у технічному завданні від 17.11.2010 року не зазначені дата його складення та особа, яка складала це завдання, однак зазначено про необхідність проведення геодезичного знімання;

- кадастрова зйомка, яка включає погодження меж з іншими власниками і землекористувачами , відповідно до вимог ст. 198 ЗК України, відсутня;

- із збірного кадастрового плану вбачається, що спірна земельна ділянка частково накладається на земельні ділянки № НОМЕР_5 і № НОМЕР_9 ;

- у кадастровому плану на спірну ділянку відсутній опис меж земельної ділянки в повному об`ємі;

- акт погодження меж із суміжними власниками та землекористувачами відсутній;

- наявний акт відновлення меж земельної ділянки в натурі повністю не заповнений та містить пропуски;

- у Карточці закладки межових знаків зазначені неіснуючі межові знаки згідно акту від 5 листопада 2010 року;

- Акт здачі-приймання виконаних робіт по виготовленню технічної документації не містить дати проведення цього;

- відсутні дані про надіслання СТ «Берізка» повідомлення про дату і час проведення робіт з закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі ( т.1 а.с.185-203).

Оскільки Технічна документація по переоформленню та видачі Державного акту на право власності на землю ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0869 га,кадастровий номер НОМЕР_2 , виготовлена без дотримання вище зазначених вимог законодавства, тому на підставі такої дана земельна ділянка не підлягала переоформленню та передачі ОСОБА_3 у власність.

Згідно ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист цих прав здійснюється шляхом, в тому числі, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З врахуванням встановленого суд приходить до висновку, що Годовицько-Басівська сільська рада, приймаючи 08.10.1996 року рішення №128 в частині надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0869 га для ведення садівництва у садівничому товаристві «Берізка» , діяла не на підставі вище зазначених норм права та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Тому рішення в цій частині являється незаконним та підлягає скасуванню.

У зв`язку із скасуванням рішення №128, підлягає визнанню недійсним виданий ОСОБА_2 03 грудня 1996 року на підставі даного рішення Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №243

Оскільки виданий ОСОБА_2 Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 визнається недійсним, тому слід скасувати видане 04.05.1999 року Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину за законом ВРВ №105838, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , про спадкування земельної ділянки площею 0,0869 га.

Також з підстав, вище зазначених, слід визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_3 від 3 червня 2011 року, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номером НОМЕР_2 .

Щодо позовних вимог про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 від 26 червня 2012 року в частині розпорядження земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,0869 га, а також визнання недійсним Витяг із спадкового реєстру № 30887259 від 26 червня 2012 року про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку, то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю, оскільки як вище зазначено, в заповіті відсутнє посилання на будь-яке конкретне майно, зокрема, на спірну земельну ділянку, а щодо Витягу від 26.06.2012р., то згідно змісту такого, нотаріусом тільки внесено запис про реєстрацію даного заповіту.

Щодо посилання відповідач 3 у своїх запереченнях проти позову, зокрема що він є неналежним відповідачем, суд дані твердження вважає безпідставними, так як позивач звернувся до суду з вимогою, в тому числі, про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області, яке на даний час реорганізоване у Відділ у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, та являється його структурним підрозділом.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.11.2017 року, в порядку забезпечення позову накладено арешт та заборонено вчиняти дій з відчуження земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,0869 га, розміщеної на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, який у зв`язку з прийняттям рішення у справі слід скасувати.

З врахуванням встановленого, керуючись ст.ст.14,19,129 Конституції України, ст.ст.12,120,181-184,193-198 ЗК України, ст.56 ЗУ «Про землеустрій»,ст.ст. 3-5,10,13,76-81,133,141,258-259, 263-265,273, 351-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов Садівничого товариства «Берізка» до ОСОБА_1 , Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Годовицько-Басівської сільської ради № 128 від 08 жовтня 1996 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0869 га для ведення садівництва у садівничому товариства «Берізка» на території Годовицько-Басівської сільської ради.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1 , виданий 3 грудня 1996 року ОСОБА_2 на підставі рішення № 128 від 8 жовтня 1996 року та зареєстрований у Книзі записів державних актів за № 243.

Скасувати Свідоцтво про право на спадщину від 4 травня 1999 року, видане ЧетвертоюЛьвівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 про спадкування земельної ділянки площею 0,0869 га, яка знаходиться на території Годовицько-Басівської сільської ради.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_3 від 3 червня 2011 року, виданий ОСОБА_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт та заборону вчинення дій з відчуження земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,0869 га, розміщеної на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, накладений згідно ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.11.2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

СуддяМ. О. Кіпчарський