Справа № 446/347/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2019 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Бакай І. А.

за участі:секретаря судового засідання Михайлишин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Кам»янка-Бузької районної державної адміністрації адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вище вказаним позовом, посилаючись при цьому на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 02.09.1995 року по 08.08.2011 року. Від шлюбу в них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1. Зазначає, що з березня 2017 року відповідач виїхав за межі України на заробітки, та не повертається. У зв'язку з цим позивачка має намір разом з сином поїхати на відпочинок в країни Шенгенської зони, проте її чоловік безпідставно не надає згоду на виїзд дитини за межі України. Тому, враховуючи вище наведене ОСОБА_2 просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Позивачка в судове засідання подала заяву в якій просить позов розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник служби у справах дітей Кам"янка-Бузької райдержадміністрації, в судове засідання не прибули, однак подали заяву в якій не заперечують проти задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.247ЦПКУкраїни, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статті 141, 157 Сімейного кодексу України визначають рівність прав і обов'язків батьків відносно виховання дитини.

Ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.08.2011 р. було розірвано.

Від шлюбу в них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір"ю, за адресою АДРЕСА_1.

Для оздоровлення дитини позивачка має намір поїхати за межі України, а саме, як вона зазначила до країн Шенгенської угоди і Туреччини, проте ОСОБА_3 не надає згоди на виїзд дитини за кордон не надаючи жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно зі ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Із матеріалів справи можливо зробити висновок, що відповідач необґрунтовано обмежує права позивачки на виховання дитини та обмежує її можливості як матері дитини, надавати дитині найкраще в житті. Бажання позивача отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, відсутні обставини, які обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон, відповідно надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитині для виїзду за кордон без згоди другого з батьків відповідає інтересам дитини та вимогам законодавства. Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які свідчили б про те, що тимчасовий виїзд сина за кордон перешкоджає нормальному розвитку дитини або якимось чином негативно впливає на дитину.

Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України для тимчасового перебування, відповідачем жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову у наданні дозволу, не наведено, він принципово не дає дозвіл на виїзд дитини за кордон, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в частині надання дозволу на виїзд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон з його матір'ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст. ст. 33, 51 Конституції України, ст.ст. 7, 141, 154, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, Цивільного процесуального кодексу України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Кам"янка-Бузької районної державної адміністрації адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задовольнити .

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_3 з 01.06.2019 року по 01.09.2019року до країн Шенгенської угоди і Туреччини з метою оздоровлення та відпочинку. Надати дозвіл ОСОБА_2 на тимчасове багаторазове вивезення за кордон сина ОСОБА_4 без згоди батька ОСОБА_3 з 01.06.2019 по 01.09.2019року.

Заочне рішення може бути переглянуте Кам»янка- Бузьким районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Кам»янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Повний текст виготовлено 12.04.2019.

Суддя : Бакай І.А.