печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Печерський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.

при секретарі - Ткаченко Ю.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження позов позовну заяву Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 85 330,02 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що являється експлуатуючою організацією будинку АДРЕСА_1 та надає житлово-комунальні та інші послуги мешканцям зазначеного будинку. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 7.12.2005року відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та користується всіма житлово-комунальними та іншими послугами, які надає КП . Користується всіма наданими житлово-комунальними послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також додатковими послугами, що надаються мешканцям зазначеного будинку.

В період за жовтень 2010р. по серпень 2018 р. Позивачем було виставлено до оплати рахунки за надані послуги на суму 51 231,71 грн., однак відповідачем не було оплачено надані послуги. Відповідно до ст..625 ЦК України просить стягнути індекс інфляції 29 860 грн.30 коп., 3% річних в розмірі 4238,01 грн., судовий зібр в розмірі 1841 грн.

Ухвалою суду від 09.10.2018 року відкрито провадження у справі.

Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вказана справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак, справа відповідає критеріям малозначної справи та підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження (ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України).

Представник позивача позов підтримав з викладених в позовній заяві підстав та просив задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, в матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву. Відповідач не погоджується з позовною заявою, заперечує проти позовних вимог, вважає їх необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує на те, що позивач пропустив строк позовної давності та він не є власником квартири.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач був власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 7.12.2005року. З 14.08.2018р. власником квартири є ТОВ «Фінансова компанія «ДЕП ФІНАНС».

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло Сервіс" являється експлуатуючою організацією будинку АДРЕСА_1 , та надає житлово-комунальні та інші послуги мешканцям зазначеного будинку. Позивач свої зобов`язання виконує, надає відповідачу житлово-комунальні послуги, разом з тим відповідач їх не оплачує.

Станом на 01.08.2018р. заборгованість Відповідача за надані Позивачем послуги за період з жовтня 2010р. По серпень 2014р. становить51 231,71 грн.

Вартість послуг розрахована у відповідності до кількості спожитих послуг та встановленого тарифу.

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно зі статею 162 Житлового кодексу Української РСРплата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками у сфері с комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Відповідач, користуючись усіма комунальними послугами, свої договірні зобов`язання не виконує, плату за отримані послуги не вносить, чим порушує умови вищезазначеного

договору

Щодо заяви позивача про пропущення строку позовної давності, встановлено.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Суди повинні дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 22.03.2017р. у справі № 6-43цс17.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно наявного в матеріалах розрахунку заборгованості позивачем нараховано суму боргу за оплату комунальних послуг за період з жовтня 2010р. по серпень 2018 р.

В квітні 2012р. відповідачем сплачено 9837,76 грн.. в листопаді 2015р. 566,02 грн.

За захистом свого права позивач звернувся 21.09. 2018 року, в межах строку позовної давності.

За встановлених в справі обставин вважає,що відповідачем безпідставно не оплачувалися отримані ним послуги стосовно утримання будинку та прибудинкової території,які визначені позивачем як експлуатаційні витрати,а тому висновок суду про стягнення з відповідача 51 231 грн.71 коп.за вказаний період з урахуванням вимог ст.625 ЦК України щодо стягнення трьох відсотків річних у розмірі 4238,01 грн.. та інфляційні втрати у розмірі 29 860 грн.30 коп. є законним та обґрунтованим.

Враховуючи, що суд задовольняє пред"явлений позов, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати суми судового збору у розмірі 1841грн., підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", ст. 66-68, 191, 179 ЖК України , ст.ст.12, 13, 81,82, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов позовну заяву Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло Сервіс" заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 51 231 грн.71 коп., 3% відсоткі річних у розмірі 4238,01 грн.. інфляційні втрати у розмірі 29 860 грн.30 коп. , судовий збір в розмірі 1841 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва з дня проголошення.

позивач: Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс»: 02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 25-б,

відповідач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_4

Суддя Остапчук Т.В.