23.04.2019 227/1608/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, у якій просила встановити факт смерті 14 грудня 2018 року в Ворошиловському районі міста Донецька Донецької області, у віці 87 років, своєї свекрухи ОСОБА_2, яка народилася 20 січня 1931 року в с. Никанорівка Добропільського району Донецької області. Заява мотивована тим, що свекруха заявниці померла на непідконтрольній території України Донецької області, а тому вона позбавлена можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином.

Заявниця ОСОБА_1 в відкрите судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області у відкрите судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

ОСОБА_1, заявниця по справі, є невісткою ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження сина померлої серії I-HO № 378804 (а.с.15), копією свідоцтва про укладення шлюбу між сином померлої та заявницею (а.с.13), копією свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові сина померлої серії I-HO № 001394 (а.с.15).

Син померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 помер 07 жовтня 2011 року (а.с.14).

Відповідно до листа Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 15.31-5/1554 від 20.04.2019 року, актового запису про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - не виявлено.

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 14 грудня 2018 року у Ворошиловському районі міста Донецька Донецької області, про що зроблений відповідний запис.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 177 від 14 грудня 2018 року, ОСОБА_2померла 14 грудня 2018 року за місцем мешкання: Донецька область, Ворошиловський район, м. Донецьк, вул. Гринкевича, 9/51.

Згідно до довідки про причину смерті № 177 від 14 грудня 2018 року ОСОБА_2 померла 14 грудня 2018 року, причина смерті: хронічна мозкова недостатність, II стадія, церебральний атеросклероз.

Крім того, до матеріалів справи додано копію свідоцтва про поховання ОСОБА_2.

Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76 - 83, 223, 259, 265, 267, 268, 293, 294, 317, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 (взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Добропілля, м-н Сонячний, 22/14) - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2) 14 грудня 2018 року у Ворошиловському районі міста Донецька Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати заявнику негайно після проголошення та направити до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складений 23 квітня 2019 року.

Головуюча суддя В.М. Любчик

23.04.2019