Номер провадження: 22-ц/813/5789/19
Номер справи місцевого суду: 491/333/19
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Дочірнього підприємства «Украгросоюз» у справі за позовом Дочірнього підприємства «Украгросоюз» до Приватного підприємства «АГРОС-ЮГ», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, поновлення договору оренди земельної ділянки та визнання додаткової угоди укладеною, на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області про відмову у забезпеченні позову, постановлену під головуванням судді Желяскова О.О.10 квітня 2019 року у м. Ананьєві Одеської області, -

встановила:

09 квітня 2019 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшло клопотання представника Дочірнього підприємства «Украгросоюз» про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Дочірнього підприємства «Украгросоюз» до Приватного підприємства «АГРОС-ЮГ», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, поновлення договору оренди земельної ділянки та визнання додаткової угоди укладеною.

Клопотання подано одночасно з пред`явленням позову Дочірнього підприємства «Украгросоюз» до Приватного підприємства «АГРОС-ЮГ», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, поновлення договору оренди земельної ділянки та визнання додаткової угоди укладеною.

Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Дочірнього підприємства «Украгросоюз» просить скасувати судове рішення, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права. А саме, на думку апелянта, судом не було враховано, що, оскільки господарська діяльність ПП Агрос-Юг щодо обробки спірних земельних ділянок провадиться на підставі завідомо незаконних договорів оренди землі, вона є такою, що не підлягає захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Дочірнього підприємства «Украгросоюз» підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги відповідність обраного заходу забезпечення заявленим позовним вимогам, при цьому враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідальності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

З клопотання вбачається, що представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову, передбачені п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, а саме: заборонити Приватному підприємству «Агрос-Юг» (), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та будь-яким третім особам до ухвалення остаточного рішення суду по даній справі вчиняти будь-які дії відносно спірних земельних ділянок, у тому числі по посіву, культивації, оранки, дискування, внесення добрив, інших хімічних або органічних препаратів, знищення посівів (кому б вони не належали), які вже знаходяться на даних земельних ділянках: - земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 ; - земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 ; - земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_3 , власник ОСОБА_4 ; - земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_4 , власник ОСОБА_1 .

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на корпоративні права підприємства судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Зокрема, не допускається винесення ухвал про накладення арешту на все майно підприємства.

Також, судам слід виходити із законодавчо встановленої заборони органам державної влади, у тому числі судам, втручатися у господарські відносини (ст. 6 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність?суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною 1 статті 62 Господарського кодексу України визначено, що підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Перевіркою відомостей про ПП «Агрос-Юг» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» є відкритими і загальнодоступними, встановлено, що одним з основних видів діяльності зазначеного підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) (Код КВЕД 01.11).

При цьому, з клопотання вбачається, що представник позивача просить заборонити юридичній особі, суб`єкту господарювання - Приватному підприємству "Агрос-Юг" (), вчиняти дії, які по своїй суті є господарською діяльністю, яку зазначене підприємство здійснює на підставі договорів оренди, укладених з іншими відповідачами по справі.

З урахуванням викладеного суд дійшов вірного висновку, що застосування судом запропонованих заходів забезпечення позову буде прямим втручанням у господарську діяльність, яке може призвести до безповоротних та негативних наслідків для відповідачів і інших осіб.

До того ж, суд апеляційної інстанції зауважує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини необхідності такого забезпечення. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 81 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Однак, у своїй заяві про забезпечення позову Дочірнє підприємство «Украгросоюз» зазначає, що ПП «Агрос-Юг» нібито почало обробку спірних земельних ділянок, що може у подальшому спричинити матеріальну шкоду апелянту, не зазначаючи при цьому, всупереч вимогам ст.ст. 76-81 ЦПК України, якими саме доказами підтверджуються викладені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову факти.

Таким чином, адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Враховуючи, що в заяві позивача про забезпечення позову відсутнє обґрунтоване підтвердження співмірності забезпечення позову із позовними вимогами та реальним порушенням прав, оскільки заява не містить посилання на докази, які б підтверджували необхідність задоволення заяви ДП «Украгросоюз» про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, відсутні належні докази, в чому саме полягає неможливість або ускладнення виконання рішення суду у справі у випадку задоволення вимог позивача, апеляційний суд доходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову є обґрунтованою.

Колегія суддів вважає безпідставним довід апеляційної скарги представника ДП «Украгросоюз» про те, що, оскільки господарська діяльність ПП Агрос-Юг щодо обробки спірних земельних ділянок провадиться на підставі завідомо незаконних договорів оренди землі, вона є такою, що не підлягає захисту, оскільки вказаному питанню має бути надана правова оцінка судом першої інстанції на стадії розгляду справи по суті, і даний факт не може бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції при перегляді ухвали про відмову у вжитті заходів забезпечення позову.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Дочірнього підприємства «Украгросоюз» залишити без задоволення.

Ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 18.07.2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе