ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/2513/18
Провадження № 22-ц/4820/1218/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М. Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 683/2513/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2019 року у складі судді Цішковського В.А. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2015 року з ОСОБА_3 на її користь на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, збільшивши їх розмір до 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначала, що оскільки було внесено зміни до законодавства, а саме в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, якою збільшено розмір аліментів на одну дитину і встановлено що він має бути не менше 50% прожиткового мінімуму, тому це є підстава для зміни розміру аліментів, які вже визначені за рішенням суду в твердій грошовій сумі - 550 грн., що є значно меншим ніж на даний час встановлено законодавством. Крім того, позивач зазначала, що відповідач займається підприємницькою діяльністю та отримує дохід від її здійснення, а її заробітної плати не вистачає для забезпечення їхньої дитини всім необхідним для нормального проживання.

Рішенням Старокостянтиінвського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2019 року позов задоволено, збільшено розмір аліментів, які на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2015 року стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття сина.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

ОСОБА_3 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що воно є незаконним та необґрунтованим. При цьому апелянт зазначає, що він сплачує аліменти в повному обсязі відповідно до рішення суду, крім того постійно допомагає сину, який залишився проживати з колишньою дружиною, купує продукти харчування, одяг та забезпечує його побутові потреби. Апелянт посилається, що змінюючи розмір аліментів, судом не встановлено, а позивачкою не було доведено, що він в змозі сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. на утримання дитини. Також, не прийнято до уваги, що він на даний час створив нову сім`ю та ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася дочка ОСОБА_5 і дружина перебуває у декретній відпустці, тому він один забезпечує сім`ю. Крім того вказує апелянт, що судом взагалі не досліджено його матеріальний стан, вказує, що він має нерегулярний, мінливий дохід і з огляду на ситуацію, яка наразі склалася в його сім`ї перебуває у скрутному матеріальному становищі. Проте, ОСОБА_3 зазначає, що він не заперечує проти зміни розміру аліментів і погоджується сплачувати 1100 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2019 рокута ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття сина.

Заслухавши доповідача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Так судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з 06 версеня 2003 року по 05 серпня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 5 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 550 щомісячно, починаючи з 2 вересня 2105 року і до повноліття сина.

На даний час ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Після рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 на даний час тимчасово не працює, має нерегулярний мінливий дохід.

Частинами 1,2 ч. 1 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В своїй позовній заяві позивач як на підставу позову послалась на внесення змін в законодавство, якими було збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Згідно статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Така права позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду по цивільній справі № 632/580/17, яку відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд має враховувати при застосуванні відповідних норм права.

В той же час відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак апелянт свою апеляцією даною обставиною не обґрунтовує.

При цьому в апеляційній скарзі відповідач частково визнає позовні вимоги, просить суд стягнути на нього аліменти в сумі 1100 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як видно з матеріалів справи після ухвалення рішення суду від 05 вересня 2015 року про стягнення аліментів ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отже його сімейний стан змінився. Однак, оскільки відповідач належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи судом першої інстанції він був позбавлений можливості надати такі докази суду щодо свого сімейного стану.

В свою чергу позивач теж в 2018 році уклала шлюб з громадянином ОСОБА_12 .

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та не взяв їх до уваги при вирішенні спору.

З врахуванням встановлених обставин справи, вимог чинного законодавства колегія суду у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України вважає, що рішення суду підлягає зміні з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з врахуванням закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та рівності обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, вважає за можливе змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 05 вересня 2015 року та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2019 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 липня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова