Справа № 397/648/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2019 року, суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Мирошниченко Д.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа Мельниківська сільська рада Чигиринського району Черкаської області про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з вимогою, в якій просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2, яка померла 11.05.2007 року, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 03.11.2003 року.

Заявник зазначає, що 03.11.2003 року померла її баба ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай). Її мати ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину своєї матері ОСОБА_3 і фактично вступила у володіння (управління) зазначеним спадковим майном. На час відкриття спадщини її мати розпорядилася майном ОСОБА_3, мала при собі свідоцтво про смерть, сертифікат на право наземельну частку (пай), проживала у будинку ОСОБА_3, користувалася її речами, але у визначений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 11.05.2007 року її мати померла. Вона прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись з заявою до нотаріальної контори. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що вона надала недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимогзаконодавства України та одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 318 ЦПК України.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду » за №5 від 12 червня 2009 року, готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз'яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду.

Згідно ч.7 ст.19, ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з положеннями ч.3, ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У порушення вимог ч.4 ст.294 ЦПК України заявником невірно зазначено найменування учасника справи, а саме «зацікавлена особа», тоді як необхідно вказувати «заінтересована особа».

Крім того, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, заявником не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а саме Мельниківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

Також, заявник повинна визначити повне коло заінтересованих осіб вказавши їх повне наіменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості заявнику відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту (інших спадкоємців - у справах про встановлення факту прийняття спадщини, тощо).

Так, з долучених до заяви документів встановлено, що ОСОБА_2 19.03.2001 року було складено заповіт на користь ОСОБА_4.

З урахування вищевикладеного, заявнику слід визначитися з колом заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ст.318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

п.5 - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

п.8 - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- п.9 - попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

У порушення вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, заявником не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

У порушення вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, заявником не зазначено у заяві про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55). За вказаним нормативно - правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: «Згідно з оригіналом; особистого підпису особи, яка засвідчує копію; її ініціалів та прізвища, дати засвідчення підпису, яка проставляється нижче підпису.

Заявником у порушення вказаної норми закону не було належним чином засвідчено всі копії письмових доказів, які додано до заяви.

У порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, заявником як доказ надано довідку Олександрівської селищної ради №2604 від 24.05.2018 року щодо реєсстрації «Чернишенко» ОСОБА_5, тоді як матірю позивача є ОСОБА_2.

Крім того, в підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; надано як доказ копію постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка виконана не в повному обсязі (відсутній повний текст постанови з її резолютивною частиною).

Зазначені обставини унеможливлюють встановлення підстав, з яких нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, що виключає можливість розгляду вимог заявника у порядку окремого провадження.

Згідно з п.п.2, 23 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію.

Всі вищевказані недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції заяви у кількості примірників відповідно до кількості учасників справи, з виправленням викладених вище зауважень, та поданням відповідних документів.

Відповідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п?яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення зазначених недоліків заяву слід залишити без руху, розяснити заявнику, що у випадку не усунення недоліків у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258, 260, 293, 294 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Мельниківська сільська рада Чигиринського району Черкаської області про встановлення факту прийняття спадщини - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку неусунення недоліків у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

Копія вірна.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6