Справа № 523/3663/19
Провадження №4-с/523/41/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Вовкович І.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Михайловського С.О., заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И ЛА :

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Михайловського С.О., заінтересована особа: ОСОБА_2 в якій просив:

Визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 26.02.2019 р., який був складений державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Михайловським С.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 523/3701/14-ц, виданого 14 травня 2014 р. Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов`язати посадових осіб Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області усунути порушення та скласти розрахунок заборгованості з врахуванням сплачених ОСОБА_1 сум на утримання доньки ОСОБА_3

Свою скаргу обґрунтував тим, що державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Михайловським С.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 523/3701/14-ц, виданого 14 травня 2014 р. Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1., був складений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 26.02.2019 р.

Згідно з вказаним розрахунком, встановлено розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 30 листопада 2018 р. складає - 86 524,63 грн.

Однак, скаржник вважає, що проведений розрахунок є неправомірним та необ`єктивним, оскільки державним виконавцем не були враховані грошові кошти в сумі , які боржник ОСОБА_1 протягом 2015-2018 років перераховував самостійно шляхом безготівкових переказів на карткові рахунки доньки ОСОБА_3 , стягувача ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк» та стягувача ОСОБА_2 в ПАТ «Ощадбанк».

Переказ вказаних грошей здійснювався саме з цільовим призначенням по виплаті аліментів на утримання спільної доньки. Тому несправедливо було би не враховувати переказані ОСОБА_1 кошти в проведеному державним виконавцем

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Від скаржника надійшла заява в якій просив розгляд справи провести за відсутності скаржника та його представника, заявлені вимоги підтримав.

Від державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Михайловського С.О. надійшли заперечення на скаргу в яких просив вищевказану скаргу залишити без задоволення.

Свої заперечення обґрунтував тим, що 23.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП №57735826. Згідно довідки з місця роботи боржника, розмір заробітної плати сплаченої йому з 01.03.2014 року по 30.11.2018 року склав 346098,55 грн. 29.01.2019 року до Відділу надійшла заява боржника ОСОБА_1 та ксерокопії квитанцій. Уважно розглянувши квитанції надані боржником встановлено, що в них відсутня інформація стосовно отримувача грошових коштів та не зазначено призначення платежу. Крім того, рахунок для зарахування аліментів наданий стягувачем ОСОБА_2 не співпадає з номерами рахунків на які боржником були зроблено грошові перекази. В зв`язку з чим незрозуміло що за грошові перекази здійснювалися боржником та на чиї рахунки. Тому 26.02.2019 року державним виконавцем складено розрахунок заборгованості без урахування не зрозумілих квитанцій.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що Суворовським районним судом м. Одеси 14 травня 2014 р. видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Михайловським С.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 523/3701/14-ц, складений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 26.02.2019 р.

Згідно з вказаним розрахунком, встановлено розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 30 листопада 2018 р. складає - 86 524,63 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 протягом 2015-2017 років поповнював через термінал на оформлені в АТ КБ «Приватбанк» карткові рахунки на ім`я доньки ОСОБА_3 та стягувача ОСОБА_2 шляхом поповнення картки суму в розмірі 33 889,95 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у 2018 р. через термінал ПАТ «Ощадбанк» на картковий рахунок на ім`я стягувача ОСОБА_2 перерахував кошти в розмірі 7 741,10 грн. про, що в матеріалах справи є письмові чеками.

Згідно з ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачеві і боржнику у разі, зокрема, подання заяви стягувачем або боржником.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про не правомірність дій державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Михайловського С.О. при розрахунку суми заборгованості по аліментам від 30.11.2018 року.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 260, 447-452 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Михайловського С.О., заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 26.02.2019 р., який був складений державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Михайловським С.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 523/3701/14-ц, виданого 14 травня 2014 р. Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов`язати посадових осіб Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області усунути порушення та скласти розрахунок заборгованості з врахуванням сплачених ОСОБА_1 сум на утримання доньки ОСОБА_3

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Ухвалу виготовлено та підписано суддею 18.04.2019р.

Суддя Аліна С.С.