Ухвала

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 591/7026/18

провадження № 61-12527ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 березня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину у вигляді надання довіреності юридичним фактом та визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2019 року до Білопільського районного суду Сумської області із Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1

у якій він просив нотаріально посвідчену довіреність від 03 листопада 2014 року, яка була видана ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , на право користування

і розпорядження автомобілем марки ГАЗ-33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнати юридичним фактом укладення договору купівлі-продажу та визнати за ним право власності на вказаний автомобіль.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 08 лютого 2019 року відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено до розгляду

у порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 28 березня

2019 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду

від 06 червня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1

у якій останній, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Також зазначає, що ця справа має виняткове значення для нього.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у зазначеній справі є визнання правочину щодо надання довіреності юридичним фактом та визнання права власності на автомобіль марки ГАЗ-33021, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена

в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи,

а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Доводи скаржника на те, що ця справа має виняткове значення для нього

суд відхиляє, оскільки скаржником не наведено належного обґрунтування такого твердження.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білопільсього районного суду Сумської області

від 28 березня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину у виді надання довіреності юридичним фактом та визнання права власності на автомобіль.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков