22-ц/804/1581/19
263/5363/18

Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л.Г.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
27 червня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Донецького апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Мальцевої Є.Є.
суддів - Баркова В.М., Мироненко І.П.,
секретар - Сидельнікова А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2019 року,
В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, який уточнила в ході розгляду справи, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.04.2018 року та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30.07.2013 року. Від даного шлюбу вони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.09.2013 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2013 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. 25.04.2018 року старшій дитині ОСОБА_7 виповнилося 18 років, у зв`язку з чим стягнення аліментів на її утримання було припинено. Неповнолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем в орендованій квартирі в м. Бучі, потребує матеріальної допомоги на його утримання. Дитина знаходиться на диспансерному обліку в гастроентеролога та потребує постійного профілактичного та стаціонарного лікування. Відповідач працездатний, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходів.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 614,72 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів піддано негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що рішенням суду від 09.09.2013 року вже стягнуті аліменти з відповідача в 1/3 частині його заробітку на користь позивача на утримання двох дітей, і на молодшого сина ОСОБА_5 в тому числі. Аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку за вказаним рішенням стягуються з відповідача і на даний час. Позивач не ставила питання про зміну розміру аліментів у зв`язку із повноліттям старшої дитини, що зменшує коло осіб, які були на утриманні у відповідача. Аліменти у розмірі, визначеному судом за позовом одного з батьків про зміну розміру аліментів стягуються з моменту набрання законної сили рішенням суду, в той час, як судом вирішено про негайне виконання оскарженого рішення у межах платежу за місяць.

Позивачем не доведено жодної підстави, передбаченої ст.192 СК України щодо збільшення розміру аліментів. Більш того, позивач і не заявляв таких вимог, на думку апелянта.

Відповідач не заперечує надавати допомогу молодшому сину в розмірі 1/5 частині від його заробітку, але на підставі відповідного законного рішення суду або домовленості батьків.

Позивач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що рішення є законним, і підстав для його скасування відповідачем не наведено Вказує, що у відповідності до положень ч.3 статті 183 СК України звернулася до суду, у зв`язку із закриттям виконавчого провадження. У рішенні суду від 09.09.2013 року було зазначено термін для стягнення аліментів - до досягнення повноліття старшою дитиною. Тому позивач вважає, що цілком обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом.

У відповідності до положень ч.2 ст. 272 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу без участі відповідача ОСОБА_2 , який подав суду відповідну заяву, у відсутності позивача ОСОБА_1 , належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, представника відповідача адвоката Теміра І.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника позивача - адвоката Лещенко О.Д., яка заперечувала проти задоволення скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що після закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/263/3448/2013, виданого на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.09.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, у зв`язку з досягненням старшою дитиною повноліття, позивач обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом, який у відповідності до ч.3 ст.183 СК України суд розцінив як позов про визначення розміру аліментів на іншу дитину.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо необхідності визначення розміру аліментів на молодшу дитину після досягнення найстаршою дитиною повноліття, але вважає, що рішення суду не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 263,264 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30.07.2013 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.09.2013 року по цивільній справі № 263/9082/13-ц (провадження № 2/263/3448/2013) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2013 року і до досягнення повноліття старшою дитиною (а.с. 144).

Постановою Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ВП № 39933194 від 25.05.2018 року було закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/263/3448/2013 у зв`язку з досягненням старшою дитиною повноліття. (а.с.152-153).

З довідок про доходи від 31.01.2019 року та від 31.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 працює за основним місцем роботи головою профкому Профспілкової організації Державного підприємства «Маріупольського морського торгового порту» та за сумісництвом головою профкому Первинної профспілкової організації Маріупольського порту, отримує стабільний дохід у виді заробітної плати, з якої відраховуються аліменти (а.с.134-135).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.04.2019 року по цивільній справі № 263/5362/18 (провадження № 2/263/152/2019) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 25.04.2018 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2021 року. Дане рішення набрало законної сили.

Згідно з ч.3 статті 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, при цьому вона посилалася на положення частини 3 статті 183 СК України.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Але разом з тим суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п.4 ч.5 статті 12 ЦПК України).

Вирішуючи питання про необхідність визначення розміру аліментів на молодшу дитину, а фактично, про зміну розміру аліментів, суд вважав, що наданими позивачем матеріалами достатньо підтверджується зміна матеріального стану позивача в зв`язку із досягненням старшої дитини повноліття, що дає підстави вважати зменшеним коло осіб, які потребують матеріального утримання з боку відповідача.

Судом враховано, що після закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/263/3448/2013, виданого на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.09.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, у зв`язку з досягненням старшою дитиною повноліття, позивач звернулася до суду з даним позовом, Цей позов обґрунтований положеннями ч.3 ст.183 СК України, тому суд правильно розцінив його як позов про визначення розміру аліментів на іншу дитину. У зв`язку із цим з доводами апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі погодитися неможливо.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про новий розмір аліментів на молодшу дитину, суд прийняв до уваги, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.04.2019 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_11 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку (доходів), яке не набрало законної сили. І з урахуванням прав та законних інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , 2006 року народження, обставин справи, наданих сторонами доказів щодо матеріального стану, суд вважав можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом з 02.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Отже, неможливо погодитися із доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував такі обставини, і фактично вирішив питання про зміну розміру аліментів, яке не ставилося позивачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають викладеним у рішенні обставинам справи, які свідчать про те, що суд вирішив позовні вимоги про визначення розміру аліментів на іншу дитину у зв`язку із досягнення старшою дитиною повноліття.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Разом з тим, хоча судом правильно вирішено питання про обґрунтованість вимог про визначення розміру аліментів, однак некоректно сформульована резолютивна частина рішення, у зв`язку із тим, що у частині 3 статті 183 СК України вказано про можливість визначення судом розміру аліментів на іншу дитину після досягнення старшою дитиною повноліття, а не про необхідність вирішення про стягнення аліментів знову.

Тому рішення суду підлягає зміні, а саме необхідно викласти другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Змінити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2 після досягнення повноліття найстаршою дитиною, на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , визначивши в розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття».

Відповідно до положень п.1 ч.1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Процесуальним законом не передбачено негайне виконання рішення у справах про зміну розміру аліментів, які вже стягнуті рішенням суду.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими. У зв`язку із тим, що колегією суддів змінено формулювання резолютивної частини щодо визначення розміру аліментів, які вже стягнуті на утримання дитини, то неможливо не погодитися із доводами апеляційної скарги про необхідність виключення з резолютивної частини рішення вказівки про те, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В решті рішення суду скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2019 року змінити.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Змінити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2 після досягнення повноліття найстаршою дитиною, на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши в розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття».

Виключити з резолютивної частини рішення шостий абзац: «Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць»

В решті залишити рішення без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 липня 2019 року.

Судді :

Є.Є. Мальцева

В.М. Барков

І.П. Мироненко