ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, терті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, Соборний Відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року забезпечено даний позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом заборони Соборному відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції вчиняти будь-які дії, направлені на звернення стягнення та примусову реалізацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Розглянувши матеріал, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні заяву про забезпечення позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України, встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рички Ю.О. від 29.10.2018 року, реєстровий номер 2383, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати (а.с. 1-3).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса стягнуто ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики від 07.09.2018 року в сумі 353324,80 грн. (а.с. 1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі №201/13146/18; розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 4).

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що право на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4, не є предметом спору у даній справі; враховуючи вимоги закону щодо співмірності, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення даного позову саме у спосіб, який зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Отже, наявні підстави для скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року, а в задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 від 07.12.2018 року про забезпечення позову у даній справі шляхом заборони вчиняти будь-які дії, направлені на звернення стягнення та примусову реалізацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, - відмовити.

Колегія звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до місцевого суду з іншою заявою про забезпечення свого позову, зокрема, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року - скасувати.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді