Номер провадження: 22-ц/813/4056/19
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 22 січня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи ПАТ «Дельта Банк», Другий Київський відділ державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Старший державний виконавець Другого Київського відділу ДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області Кудряшов Павло Юрійович, ОСОБА_2 про визнання незаконними дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Другого Київського Відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кудряшова П.Ю. про відкриття виконавчого провадження ВП №57570009 від 01.11.2018 року.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.01.2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , зацікавлені особи ПАТ «Дельта Банк», Другий Київський відділ державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Старший державний виконавець Другого Київського відділу ДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області Кудряшов П.Ю., ОСОБА_2 про визнання незаконними дій державного виконавця щодо примусового виконання виконавчого листа №2-6090/09, виданого Київським районним судом м.Одеси 29.10.2013 року, та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 57570009 від 01.11.2018 року.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 року та визнати незаконними дії старшого державного виконавця Другого Київського Відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кудряшова П.Ю. щодо примусового виконання виконавчого листа за №2-6090/09 виданого Київським районним судом м. Одеси.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від «25» листопада 2009 року по цивільній справі за №2-6090/09 з ОСОБА_1 як поручителя, стягнуто солідарно одночасно з боржником ОСОБА_2 , на користь ПАТ «УкСиибанк» заборгованість за Кредитним договором № 1241-08 ОФ А від 28.07.2004 року в сумі 13008,64гривень та судові витрати у розмірі 250,08 грн.

На примусовому виконані у відділі перебуває виконавче провадження № 57570009 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6090/09 від 29.10.2013, який видав Київський районний суд м. Одеси, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1241-08 ОФ А від 28.07.2004 в розмірі 13008,64 гривень та судові витрати по оплаті державного мита у розмірі 130 гривень та витрати на ІТЗ - 120 гривень.

На підставі заяви стягувача, старшим державним виконавцем Другого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області 01.11.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-6090/09 виданого Київським районним судом м.Одеси 29.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку грошові кошти сумою 13008,64 гривень. Зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження отримано представником заявника адвокатом Лобовою Л.М. 22.11.2018 року, про що є відповідна відмітка. Постановою старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області від 20.11.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП №57570009 накладений арешт на все майно боржника, що йому належить. Постановою старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області від 21.11.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП №57570009 звернуто стягнення на доходи боржника- ОСОБА_1 , що отримує в КУ « Центр Фінансування та господарської діяльності закладів та установ систем освіти Київського району м.Одеси» у розмірі 20% до виплати загальної суми борги 14853,59 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 03.01.2013 року здійснено заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк». Також ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 17.10.2013 року змінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні ВП №17364196 на ПАТ «Дельта Банк».

Згідно частини четвертої ст. 24 Закону, виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Як вбачається з матеріалів справи, у зазначеному виконавчому листі вказано,що він може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років, тобто рішення набрало чинності 06.12.2009 року, строк на пред`явлення до виконання - 06.12.012 року, тобто виконавчий лист повинен був пред`явлений до виконання Стягувачем у строк, встановлений законодавцем, саме з 06.12.2009 року по 06.12.2012 року включно.

Дата видачі виконавчого листу вказана: «29» жовтня 2013 року,тобто Стягувач звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання та отримав виконавчий лист і пред`явив його до виконання через 11 місяців після закінчення строку, встановленого судом у виконавчому листі,для його пред`явлення до виконання.

У виконавчому листі за №2-6090/09 від 29.10.2013 року державними виконавцями були зроблені написи:- від 24.11.2014 року та від 10.06.2016 року про повернення листу на підставі ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»

Колегія суддів погоджається з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що строк пред`явлення виконавчого документу було поновлено і продовжено до 10.06.2019 року, що цілком відповідає закону.

Згідно п.1,2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження, доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніш наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно ч.3 п.5 ст.13 Закону «Про виконавче провадження», порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії.

Суд апеляційної інстанції враховує , що згідно ст.12 Закону - виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. Арешт на майно боржника може накладатися, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Слід також зазначити, що згідно з вимогами ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підсумовуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду щодо наявності правових підстав для відмови в задоволенні скарги, оскільки оскаржувані дії державного виконавця ґрунтуються на приписах закону, та надані позивачем докази на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, є належними, достовірними та допустимими виходячи з вищевикладеного.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на упередженість судді, та на те, що суд першої інстанції розглянув справу без всебічної та повної перевірки обставин справи, не дослідивши та не оцінивши в сукупності надані докази, без детального аналізу законодавства, що регулює спірні відносини між сторонами, дійшов хибного висновку, що в результаті призвело до прийняття невірного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, висновок суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375 , 381-384 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 22 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.07.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький