Справа № 453/517/19
№ провадження 2/453/285/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 липня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судових засідань Корнута Т.Б.,

без учасників справи,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 06.05.2019 року звернувся у суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 74,1 кв. м., житловою площею 41,9 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 24.05.2019 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Позов обґрунтовано тим, що батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за життя побудували та володіли вказаним вище домоволодінням на законних підставах, однак таке право останніх не було зареєстроване у встановленому порядку. Це пов`язано з тим, що житловий будинок побудований ще у 1952 році і у такому стані, за винятком поточних ремонтних робіт, існує на даний час. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя заповітів не складала. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя заповітів також не складав, у зв`язку з чим, спадкування після нього повинно відбуватись за законом. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач. Інші спадкоємці, які б претендували на обов`язкову частку у спадковому майні і такі, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 термін на прийняття спадщини пропустили, до нотаріальної контори не звертались, на момент смерті спадкодавця з останнім не проживали. Таким чином, на даний час позивач є єдиним спадкоємцем прав та обов`язків, котрі залишились після смерті батька ОСОБА_4 , у тому числі і права на спірне домоволодіння у цілому, однак оформити таке право на нього позивач не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно та реєстрації права власності на таке нерухоме майно. З огляду на вказане, отримавши відмову державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач був змушений звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак його належним чином уповноважений представник адвокат Горох В.В. подав до суду письмову заяву від 02.07.2019 року вх. № 2925, в якій просив проводити підготовче засідання та розглядати справу у цілому у його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, однак їх належним чином уповноважений представник ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . 02.07.2019 року під вх. № 2926 подав письмову заяву, у котрій позов визнав повністю та підтвердив викладені у ньому обставини, а розгляд справи просив проводити без його участі та без участі його довірителів. Не заперечував проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні та підтвердив про обізнаність із наслідками визнання позову у справі.

Оскільки у підготовче засідання не з`явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити таке без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, - немає.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіряючи порушення прав позивача спадкового характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Так, ОСОБА_4 після смерті якого позивач має намір оформити спадщину за законом, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19.05.2009 року Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області. Мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 01.04.2008 року Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області.

Вказаний день смерті ОСОБА_4 , у відповідності із ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є часом відкриття спадщини після нього.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 не складав, а тому спадкування після нього повинно відбуватись за законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу.

Спадкоємцями прав та обов`язків за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , є позивач та відповідачі, як діти спадкодавця.

Детально перевіряючи права та обов`язки, які належали зазначеному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, АДРЕСА_2 у АДРЕСА_1 , котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з`ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцем відповідних прав та обов`язків з вказаного приводу.

Так судом встановлено, що вказаний будинок збудований у 1952 році. Загальна площа такого будинку становить 74,1 кв. м., з яких житлова площа 41,9 кв. м., а решту 32,2 кв.м. допоміжна. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1 із сходами (позначені у технічному паспорті літерою а1), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б) та вбиральня (позначена у технічному паспорті літерою В). Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленим 06.08.2018 року ФОП ОСОБА_8 на замовлення позивача. Цим-же документом стверджується й те, що вказаний вище житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів.Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджує позивач, то орган місцевого самоврядування в особі Нижньорожанківської сільської ради Сколівського району Львівської області зобов`язаний був видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_4 , а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що, незважаючи на викладене вище, спадкодавець ОСОБА_4 своє право власності в органах БТІ не зареєстрував (не оформив). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

У матеріалах справи наявні довідка Нижньорожанківського старостинського округу Сколівського району Львівської області від 02.05.2019 року за вих. № 832, технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 06.08.2018 року, з інформацією про власника спірного домоволодіння та землекористувача виділеної під забудову такого домоволодіння земельної ділянки, котрим був ОСОБА_4 ..

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність належних доказів на підтвердження правомірності забудови земельної ділянки у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де відсутня відмітка про самочинне будівництво, а також довідок органу місцевого самоврядування із інформацією про правомірність забудови. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення.

Судом також встановлено, що позивач, який прийняв спадщину у встановленому порядку, звертався до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 23.04.2019 року за вих. № 393/01-16 одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів, а також довідки Нижньорожанківського старостинського округу Сколівського району Львівської області про належність житлового будинку спадкодавцеві ОСОБА_4 .. Після вчинення вказаних дій позивач звернувся до суду.

Як уже йшлося вище, позивач вправі успадкувати усі права спадкодавця ОСОБА_4 , оскільки інші спадкоємці після його смерті, сестра та брат позивача, які є відповідачами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , пропустили термін на прийняття спадщини, не звертались до нотаріальної контори для прийняття спадщини та не проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті.

Зазначене стверджується наявним у матеріалах справи витягом із спадкової справи № 99/2019, заведеної Сколівською державною нотаріальною конторою Львівської області 23.04.2019 року після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), зі сходами (позначені у технічному паспорті літерою а1), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б) та вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою В), розташований у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі слід залишити за сторонами.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 200, 206, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 74,1 кв. м., житловою площею 41,9 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) зі сходами (позначені у технічному паспорті літерою «а1») та господарськими спорудами сараєм (позначена у технічному паспорті літерою Б), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою В), розташований у АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Суддя В.Я. Микитин

Рішення суду складене 03 липня 2019 року.