Постанова

Іменем України

(додаткова)

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 161/10809/15-ц

провадження № 61-23036св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк»,

представник відповідача - Марків Василь Дмитрович,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув заяву акціонерного товариства «Таскомбанк» про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (далі - ПАТ «ВіЕс Банк»), ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року позов задоволено частково, визнано поширену ПАТ «ВіЕс Банк» інформацію, зазначену в листі від 28 серпня 2014 року, адресованому керівникам судів загальної юрисдикції, та листі від 06 серпня 2014 року, адресованому «всім Банкам України», недостовірною, такою, що порочить честь, гідність, завдає шкоду діловій репутації ОСОБА_1 ; зобов`язано ПАТ «ВіЕс Банк» спростувати інформацію, поширену в листі від 28 серпня 2014 року, адресованому Голові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Голові Апеляційного суду Волинської області, Головам Луцького міськрайонного суду Волинської області, Рожищенського районного суду Волинської області, наступного змісту: «…під час розгляду Луцьким міськрайонним судом Волинської області в 2011-2012 роках зазначеної справи № 2-8100/11 за позовом Банку до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_2 , вступивши в злочинну змову з гр. ОСОБА_1 маючи намір вивести з-під іпотеки Офіс шляхом шахрайства та переслідуючи мету невиконання зобов`язань перед Банком за кредитним договором, та залучивши до своїх протиправних дій гр. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , спланували схему рейдерського заволодіння Офісом з використанням Луцького міськрайонного суду Волинської області та Рожищенського районного суду Волинської області…», «…в подальшому за попередньою домовленістю зазначеної групи осіб, гр. ОСОБА_1 , змінивши територіальну підсудність справи шляхом залучення співвідповідачем фізичної особи поручителя, зареєстрованої в місті Рожище , подав до Рожищенського районного суду Волинської області надуманий позов до гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (які проживають в місті Луцьк) про стягнення боргу, з мотивів начебто наявності в гр. гр. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 боргу перед ОСОБА_1 за договором позики, у той час як насправді договір позики був фіктивним, укладеним про людське око, без намірів створити юридичні наслідки, а боргу - не існувало…», «…було виявлено факт рейдерського заволодіння групою осіб нерухомим майном, що перебуває у ПАТ «ВІЕС Банк» з використанням судової системи», «в силу роду своєї діяльності вони є вхожі в кабінети керівників суду загальної юрисдикції…» шляхом надсилання у той же спосіб вказаним адресатам листів спростування; зобов`язано ПАТ «ВіЕс Банк» спростувати інформацію, поширену в листі від 08 вересня 2014 року № 02-4/19810, надісланому засобами електронного зв`язку, адресованому «всім Банкам України», а саме: «… ОСОБА_1 … та пов`язані з ним особи рейдерським шляхом заволоділи вищевказаним офісом…» шляхом надсилання у той же спосіб вказаним адресатам листів спростування. Стягнуто з ПАТ «ВіЕс Банк» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 (одна) гривні. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11 січня 2017 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 січня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява АТ «Таскомбанк» про залучення до участі в справі як правонаступника відповідача ПАТ «ВіЕс Банк» та ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат.

Заява мотивована тим, що відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ПАТ «ВіЕс Банк» припинено шляхом реорганізації (приєднання) за спрощеною процедурою до АТ «Таскомбанк»; приймаючи постанову, Верховний Суд не вирішив питання нового розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 55 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

АТ «Таскомбанк» на підтвердження припинення ПАТ «ВіЕс Банк» надало, зокрема: протоколи загальних зборів акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» від 22 травня 2018 року № 59, від 16 жовтня 2018 року № 60; протоколи загальних зборів акціонерів АТ «Таскомбанк» від 22 травня 2018 року б/н, від 16 жовтня 2018 року б/н; розпорядження Національного банку України від 10 липня 2018 року; передавальний акт від 12 жовтня 2018 року, затверджений рішеннями загальних зборів ПАТ «ВіЕс Банк» і АТ «Таскомбанк» від 16 жовтня 2018 року.

За частинами першою, п`ятою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/ freesearch) ПАТ «ВіЕс Банк» припинено 06 березня 2019 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Таскомбанк» є правонаступником ПАТ «ВіЕс Банк».

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 23 березня 2017 року № 1985-VIII «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» банк або банки мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини четвертої статті 1 зазначеного Закону приєднання банку за спрощеною процедурою передбачає, що не застосовуються положення законодавства щодо завершення приєднання з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва банку-правонаступника, а також одночасного подання документів для державної реєстрації змін до відомостей про Банк-правонаступник, що містяться у такому реєстрі, та документів для державної реєстрації припинення банку, що приєднується.

Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків банку, що приєднується, виникає у банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами банку, що приєднується, та банку-правонаступника.

Зважаючи на те, що АТ «Таскомбанк» надало належне підтвердження правонаступництва щодо прав та обов`язків ПАТ «ВіЕс Банк», тому підлягає залученню до участі у справі як правонаступник ПАТ «ВіЕс Банк».

Щодо вирішення питання розподілу судових витрат при ухваленні рішення, Верховний Суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на підпункти «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2018 року скасував ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалив нове рішення, проте не вирішив питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Зазначене є підставою для ухвалення у справі додаткового рішення відповідно до статті 270 ЦПК України, тому заява АТ «Таскомбанк» як процесуального правонаступника ПАТ «ВіЕс Банк» щодо вирішення питання нового розподілу судових витрат підлягає задоволенню.

Під час розгляду справи ПАТ «ВіЕс Банк» сплатило судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2015 року у сумі 609,00 грн, за подання апеляційних скарг на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2015 року у сумі 121,80 грн, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року у сумі 2 122,12 грн, за подання касаційної скарги на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 січня 2017 року у сумі 2 688,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатом розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, тому із ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій і переглядом справи у суді касаційної інстанції на загальну суму 5 540,92 грн.

Керуючись статтею 55, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» (ідентифікаційний код 09806443, адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри, 30) як правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «ВіЕс Банк» судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій і переглядом справи у суді касаційної інстанції у сумі 5 540,92 грн.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик