Справа № 490/1642/18
н/п 2-о/490/40/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області

про встановлення факту проживання, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, постійного проживання на території України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв. 17 травня 1977 року заявник уклала шлюб з ОСОБА_2 . Заявник вказує, що при зміні паспорта з дівочого прізвища « ОСОБА_1 » на шлюбне ОСОБА_1 Уманським УДМСУ Черкаської області була допущенка посилка та паспорті СРСР серії НОМЕР_1 від 15.06.1977 року було вказано прізвище ОСОБА_1 , з яким заявниця і залишилась. Заявник також вказує, що у 1996 році в неї вкрали паспорт, та вона не отримала паспорт громадянина України взамін вкраденого паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року у зв`язку з тим, що проживаючи у своєї рідної сестри не була зареєстрована за місцем постійного проживання та неможливо встановити належність до громадянства України. Заявник вказує, що восени 2017 року вона звернулася до Центрального РВ в м. Миколаєві УДМС України Миколаївській області щодо документування паспортом громадянина України та отримала відповідь в якій роз`яснено у разі відсутності у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку або документа, що підтверджує факт постійного проживання особи станом 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року на території України, подається судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України. За такого заявник змушена звернутись до суд.

Представник заявника у судовому засіданні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував з підстав вказаних у письмових запереченнях. Зокрема представник заявника зазначив, що заявником не надано доказів відносно особи ОСОБА_1 , а копія трудової книжки заявника оформлена з порушенням законодавства, оскільки в неї не заповнені усі графи, зокрема дата звернення останньої, а також трудова книга містить суттєві виправлення, які не тільки не дають змогу ідентифікувати особу власника, але й можуть свідчити про підробку такої трудової книги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав..

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом досліджено свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 згідно якого ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_2 та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 згідно якого ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 згідно якого ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом досліджено трудову книжку з якої вбачається, що ОСОБА_1 в період з 24.02.1988 року по 01.03.1993 року працювала в Виробничому об`єднанні «Інгул».

Судом досліджено архівну довідку № 80 від 26.02.2018 року з якої вбачається ОСОБА_1 працювала в Публічному акціонерному товариству «Інгул» з 10.11.1980 року по 13.06.1996 рік.

Судом досліджено довідку від 13.01.2009 року Відділу внутрішніх справ Центрального району міста Миколаєва з якої вбачається, що була заведена кримінальна справа за ч. 3 ст. 140 за фактом кражі майна, яке належало ОСОБА_1 , зокрема і кражі паспорту на її ім`я.

Судом досліджено відповідь Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області від 29.11.2017 року згідно якої не було встановлено належності до громадянства України заявника ОСОБА_1 та роз`яснено право звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 7 цього Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, судом встановлено, що заявник будучи документований паспортом на ім`я ОСОБА_1 у період з 24.02.1988 по 01.03.1993 року працювала робочим 3 розряду цеху № 15 в ПАТ "Інгул", в подальшому переведена на іншу роботу в вьому товаристві і ці дані збігаються як з даними вказаними в трудовій книжці, так і з архівною довідкою ПАТ "Інгул", а тому суд приходить до висновку про доведеність факту проживання ОСОБА_1 на території України станом на 13.11.1991 року. За такого, заява є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 315, 319 354-356 ЦПК України, суд, --

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на території України станом на 13.11.1991 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя