Головуючий суду 1 інстанціїт - Третяк О.Г.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 409/429/17
Провадження № 22-ц/810/476/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Вовчанської С.В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

представник позивача Гнебенар Олексій Володимирович,

відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представник відповідача ОСОБА_4 - Коряк Ігор Юрійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року, ухвалене у складі судді Третяка О.Г., 27.09.2018 року в смт.Білокуракине Луганської області

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 25000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік на строк 240 місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 29.08.2028 року. Кошти були надані для придбання квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

На забезпечення виконання умов іпотечного кредиту ОСОБА_3, 29.08.2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладеного договір поруки №1, відповідно до умов якого ОСОБА_4, як поручитель, відповідає солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 кредитного договору.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 умов кредитного договору щодо своєчасної сплати платежів, позивач звертався до УДПП «Укрпошта» з вимогою направлення листів-вимог про повернення кредиту та інших документів, однак через проведення АТО було відмовлено у відправленні поштової кореспонденції до м.Луганська. Вказані листи-повідомлення були залишені в поштовому відділенні згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта».

Станом на 17.02.2017 р. борг за кредитом перед позивачем не погашено і складає 25654,29 доларів США, у тому числі: строковий борг за кредитом-14395 доларів США, прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року -3359,39 доларів США, строкові відсоткі за користування кредитом за період за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року - 120,64 доларів США, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 7349,86 доларів США, три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року - 134,77 доларів США, три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 294,63 доларів США. За офіційним курсом НБУ борг відповідачів перед позивачем за кредитним договором станом на 17.02.2017 року становить еквівалент 692376,04 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, станом на 17.02.2017 року, в загальній сумі 25654,29 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом НБУ становить 692376,04 грн., що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14395,00 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 3359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 294,63 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_4, яка є солідарним боржником з ОСОБА_3, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, станом на 17.02.2017 року, в загальній сумі 25654,29 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом НБУ становить 692376,04 грн., що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14395,00 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 3359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 294,63 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 10385,64 грн.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю у позивача оригіналів договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог для суду першої інстанції стало те, що позивачем не надано оригіналів Договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року, при цьому судом першої інстанції безпідставно не прийняті до уваги в якості належних та допустимих доказів розрахунок заборгованості за кредитним договором, копії заяви про видачу готівки № 501 від 29.08.2008 року, прибуткових позабалансових ордерів № 776126_002 від 29.08.2008 року та № 776126_006 від 29.08.2008 року, № 776126_007 від 29.08.2008 року, витяг з програмного комплексу про те, що сторонами були укладені зазначені договори, оскільки з них вбачається, що саме відповідачі отримували кошти та сплачували заборгованість, а також об'єктивні причини, з яких банк не мав можливості надати оригінали документів по кредиту ( проведення АТО). Відповідач ОСОБА_3 з 02.07.2014 року почав порушувати умови кредитного договору щодо своєчасної сплати належних за кредитом платежів, повний рух коштів за рахунком відповідача ОСОБА_3, за яким обліковується заборгованість за кредитним договором, відображається у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 29.08.2008 року по 17.02.2017 року( фіксування суми заборгованості у розрахунку заборгованості за кредитним договором), які повністю відповідають вимогам закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також суд першої інстанції не звернув уваги на направлення відповідачам листів-вимог про дострокове повернення кредиту від 28.09.2016 року. Також скаржник посилається на те, що договір іпотеки було нотаріально посвідчено 29.08.2008 року та зареєстровано в реєстрі за № 1164. На підтвердження зазначеного позивачем було направлено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб'єкта, внаслідок чого отримано інформаційну довідку, згідно з якою встановлено укладення договору іпотеки від 29.08.2008 року та підтверджено факт укладення зазначеного договору. З урахуванням зазначеного скаржник вважає, що позивачем надано до суду першої інстанції достатньо доказів на підтвердження вищезазначених договорів між позивачем та відповідачами, що повністю спростовує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до відповідачів.

На апеляційну скаргу представником відповідача ОСОБА_4 надано відзив, з якого вбачається, що останній вважає, що позивачем, без наявності оригіналів договорів, не доведено факт укладення відповідачами цих договорів, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також представник останньої Коряк І.Ю., яких було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, від останніх заяв про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило.

Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України без участі зазначених учасників справи за участю представника позивача-скаржника адвоката Гнебенара О.В.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що в обґрунтування своїх вимог позивач надав копію договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та копію договору поруки №1 від 29.08.2008 року, на підставі яких стверджує, що між позивачем та відповідачами було укладено договір про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договір поруки №1 від 29.08.2008 року.

У підтвердження наявності боргу за кредитним зобов'язанням позивач надав розрахунок заборгованості за договором, витяг з програмного комплексу на ім'я ОСОБА_3, копію заяви на видачу готівки №501, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_007.

На виконання ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28.12.2017 року, якою було витребувано від позивача оригінали договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року 27.02.2018 року позивач повідомив, що надати оригінали договорів не має можливості у зв'язку зі знаходженням оригіналів у м.Луганську, у якому проводиться АТО.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутність оригіналів договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року у позивача, дає підстави вважати, що договір про іпотечний кредит та договір поруки відповідачами у письмовій формі не укладалися та ними не підписувалися, а також свідчить про відсутність з їх боку дій, спрямованих на виникнення цивільних прав та обов'язків на підставі за цими договорами.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, адже до них він дійшов поспішно, з певними порушеннями норм процесуального права щодо повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, їх вивчення та оцінки наданих сторонами доказів щодо взаємного зв'язку цих доказів у їх сукупності, а також неправильним застосуванням норм матеріального права щодо спірних правовідносин, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

За доводами позовної заяви позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» посилався на те, що 29.08.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено іпотечний кредит №286 за умовами якого ОСОБА_3, на придбання квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, отримав кредит у розмірі 25000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік на строк 240 місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 29.08.2028 року. Також, 29.08.2008 року, на забезпечення виконання умов іпотечного кредиту ОСОБА_3, між банком та ОСОБА_4 було укладеного договір поруки №1, відповідно до умов якого ОСОБА_4, як поручитель, відповідає солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 кредитного договору. Станом на 17.02.2017 р. борг за кредитом перед позивачем не погашено і складає 25654,29 доларів США, у тому числі: строковий борг за кредитом-14395 доларів США, прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 3359,39 доларів США, строкові відсоткі за користування кредитом за період за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року - 120,64 доларів США, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 7349,86 доларів США, три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року - 134,77 доларів США, три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 294,63 доларів США. За офіційним курсом НБУ борг відповідачів перед позивачем за кредитним договором станом на 17.02.2017 року становить еквівалент 692376,04 грн. Суму заборгованості за кредитом позивач просив стягнути з ОСОБА_3, а також стягнути з ОСОБА_4, як солідарного боржника.

На обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості позивачем до позовної заяви додані: копія договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року; копія договору поруки №1 від 29.08.2008 року; витяг з програмного комплексу на ім'я ОСОБА_3, копія заяви на видачу готівки №501, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_007, рух коштів за рахунком ОСОБА_3, за яким обліковується заборгованість за кредитним договором, відображається у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 29.08.2008 року по 17.02.2017 року; розрахунок заборгованості, вимоги щодо дострокового повернення кредиту.

Крім того, під час судового розгляду справи, на виконання ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28.12.2017 року, якою було витребувано у позивача оригінали договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року позивач повідомив, що надати оригінали договорів не має можливості у зв'язку зі знаходженням оригіналів у м.Луганську, тобто в населеному пункті, де здійснюється антитерористична операція, а будівля банку захоплена невстановленими озброєними особами, про що відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження.

Доведення позивачем обставин, чи укладались відповідачі спірні договори мають істотне значення для висновку про обґрунтованість застосування міри відповідальності за порушення договірних зобов'язань.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач ОСОБА_3 у запереченнях на позовну заяву зазначив, що з позивачем договорів не укладав, кредитні кошти не отримував та кредит не сплачував, вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження позовних вимог, а.с.89.

Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Коряк І.Ю. у відзиві на позовну заяву зазначив, що ОСОБА_4 спірні договори не підписувала, будь-які вимоги від позивача не отримувала, надані позивачем копії договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року є недопустимими доказами у справі, а.с.90.

Відповідно до п.п.1-5 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити…

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, за відсутності оригіналів договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року судом першої інстанції, з тих підстав, що з наданих позивачем доказів не вбачається, що саме відповідачі отримували кошти та сплачували заборгованість не прийняті в якості належних та допустимих письмових доказів розрахунок заборгованості за договором, витяг з програмного комплексу на ім'я ОСОБА_3, копію заяви на видачу готівки №501, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_007 про те, що між сторонами було укладено вказані договори.

Між тим, з урахуванням обставин, за якими позивач позбавлений можливості надати оригінали документів кредитної справи ОСОБА_3, а саме незаконного захоплення приміщення позивача, розташованого у м.Луганську, яке віднесено до міст, де проводиться операція об'єднаних сил (АТО), що є загальновідомим фактом, а також наявності кримінального провадження № 0000125 від 13.02.2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.341 КК України, а.с.168, колегія суддів, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 185/9180/15-ц, провадження №61-3139св18, вважає, що судом першої інстанції безпідставно не прийняті до уваги надані позивачем усі докази та не оцінені, відповідно до вимог .ч.2 ст.89 ЦПК України щодо оцінки достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності та оцінки доказів в цілому, а не кожного доказу окремо, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення.

Як вбачається з п.п.1.1, 1.2 копії спірного договору про іпотечний кредит № 285 від 29.08.2008 року банк надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 25000 доларів США на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 29.08.2008 року розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а.с.22.

З точки зору дотримання позивачем критерію добросовісності використання процесуальних прав, на підтвердження факту укладення договору банк надав апеляційному суду копію договору іпотеки від 29.08.2008 року, який прийняв апеляційний суд з метою всебічного та повного розгляду справи, про що у судовому засіданні постановлено ухвалу.

Як встановлено колегією суддів зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Мартиненком В.О., яким зазначено, що договір підписано сторонами в його присутності, особи громадян, які підписали договір, ним встановлено, їх дієздатність, а також правоздатність перевірено, належність нерухомого майна, що передається в іпотеку, ОСОБА_3 перевірено, договір зареєстровано у реєстрі за № 1164.

Також нотаріусом Мартиненком В.О., у зв'язку з посвідченням зазначеного договору іпотеки, накладено заборону, яку зареєстровано у реєстрі за № 1165 відчуження зазначеної в договорі квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, до припинення договору іпотеки.

Також нотаріусом Мартиненком В.О. перевірено справжність підпису заявника щодо заяви ОСОБА_3, який повідомив, що передаваєма в іпотеку квартира є його приватною власністю, особу заявника перевірено по паспорту, прописаному в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, а.с. 213.

Як вбачається з вищезазначеного договору цей договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, укладеного між Іпотекодержателем ( ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі заступника начальника з роздрібного бізнесу філії Луганського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України) та Іпотекодавцем (ОСОБА_3) за умовами якого Іпотекодавець зобов'язаний до 29 серпня 2028 року повернути Іпотекодержателю кредит в розмірі 25000 доларів США, сплатити проценти за користування ними згідно умов Кредитного договору, а також можливу неустойку. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира, розташована у АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Мартиненком В.О. 29.08.2008 року за реєстром № 1163, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, згідно з Витягом з Державного реєстру правочинів під № 6438357, виданим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Мартиненко В.О. 29.08.2008 року за реєстраційним номером № 3106195, а.а.с. 211-213.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, реєстр № 1163, 29.08.2008 року, Мартиненко В.О., приватний нотаріус Луганського нотаріального округу є об'єктом обтяження на підставі договору іпотеки, 1164, 29.08.2008, приватний нотаріус Мартиненко В.О. Заборона зареєстрована в реєстрі за №1165, розмір основного зобов'язання 25000 доларів США, іпотекодавець: ОСОБА_3, іпотекодержатель: ВАТ «Державний Ощадний банк України», а.с.214.

Аналізуючи встановлені обставини, та надані позивачем докази в цілому та у їх взаємозв'язку, колегія суддів вважає, що позивачем доведено отримання відповідачем ОСОБА_3 від ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» кредитних коштів в сумі 25000 доларів США на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 29.08.2008 року розташованої за адресою: АДРЕСА_1, про що сторонами було укладено спірний договір про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, умови якого зафіксовані у нотаріально посвідченому договорі іпотеки від 29.08.2008 року, який у передбаченому законом порядку недійсним не визнаний, з відповідною реєстрацією, станом на 27.11.2018 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, що дає підстави для врахування інформації, що міститься в інших доказах, роздрукованих з автоматизованої банківської системи, наданих позивачем, а саме: витяг з програмного комплексу на ім'я ОСОБА_3, копія заяви на видачу готівки №501, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_007, рух коштів за рахунком ОСОБА_3, за яким обліковується заборгованість за кредитним договором, відображається у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 29.08.2008 року по 17.02.2017 року; розрахунок заборгованості, вимоги щодо дострокового повернення кредиту.

Колегія суддів вважає, що відповідачем ОСОБА_3 обставини щодо придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 за кредитні кошти позивача, що, на думку колегії суддів, є слідством укладеного між сторонами договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року на виконання сторонами умов цього договору, не спростовані.

Заперечуючи проти позовних вимог позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» шляхом безпосереднього заперечення факту укладення цього договору та неотримання від позивача кредитних коштів, відповідач ОСОБА_3 на власний розсуд розпорядився своїми правами щодо предмета спору, право на яке передбачено ч.3 ст.13 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності заборгованості за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, розміру та періоду виникнення такої заборгованості, колегією суддів перевірено рух коштів за рахунком ОСОБА_3, за яким обліковується заборгованість за кредитним договором та яка відображена у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту - 29.08.2008 року по 17.02.2017 року, із зазначенням в ньому інформації про проведення банком відповідних операцій, сум і дат операцій та наявності заповнення обов'язкових реквізитів, на підставі якого колегією суддів встановлена відповідність розрахунку заборгованості, наданого позивачем руху коштів за рахунком ОСОБА_3, що дає підстави для висновку про доведеність відповідачем як суми заборгованості за договором, так і складових цієї заборгованості та періоду порушення відповідачем ОСОБА_3 умов договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами.

Колегією суддів встановлено, що станом на 17.02.2017 року, у межах позовних вимог, борг ОСОБА_3 за кредитом складає 25654,29 доларів США,у тому числі: строковий борг за кредитом-14395 доларів США, прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року -3359,39 доларів США, строкові відсоткі за користування кредитом за період за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року - 120,64 доларів США, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 7349,86 доларів США, три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року - 134 ,77 доларів США, три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 294,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 692376,04грн.

Щодо стягнення зазначеної суми з відповідача ОСОБА_4, як солідарного боржника, за доводами позовної заяви та апеляційної скарги.

Як вбачається з доводів позовної заяви позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» посилається на те, що у забезпечення виконання ОСОБА_3 умов договору про іпотечний кредит № 286 від 29.08.2008 року, у цей самий день між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладеного договір поруки №1, відповідно до умов якого ОСОБА_4, як поручитель, зобов'язалась відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 кредитного договору, а тому заборгованість за кредитним договором має бути стягнута і з ОСОБА_4, як солідарного боржника.

Як було зазначено вище факт укладення спірного договору поруки відповідачем ОСОБА_4 заперечується.

На обґрунтування позовних вимог до ОСОБА_4 позивачем надано копію договору поруки №1 від 29.08.2008 року з посиланням на відсутність оригіналу договору з тих самих підстав, що й договору про іпотечний кредит, а саме незаконного захоплення приміщення позивача, розташованого у м.Луганську, яке віднесено до міст, де проводиться операція об'єднаних сил (АТО), що є загальновідомим фактом, а також наявності кримінального провадження № 0000125 від 13.02.2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.341 КК України.

Інших доказів наявності правовідносин між банком та ОСОБА_4 позивачем не надано, при цьому за доводами апеляційної скарги скаржник вважає, що саме ОСОБА_4 повинна довести, що вона не укладала з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» договору поруки №1 від 29.08.2008 року.

Між тим, за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред'явленого позову покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даному випадку, перекладаючи на відповідача ОСОБА_4 надання доказів на спростування укладення договору поруки, позивач не звернув уваги на те, що відсутність оригіналу спірного договору позбавляє відповідача ОСОБА_4 права на спростування підпису на цьому договорі від імені ОСОБА_4, оскільки відповідно до пункту 1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів, які надати позивач не має можливості.

Неподання позивачем оригіналу договору поруки №1 від 29.08.2008 року одночасно позбавило відповідача ОСОБА_4 права довести обґрунтованість доводів щодо неукладення та непідписання нею такого договору, а тому колегія суддів відхиляє довід апеляційної скарги про те, що відповідачем ОСОБА_4 не надано переконливих доказів щодо спростування позовних вимог.

У ч.4 ст.10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Оцінюючи дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне констатувати, що будь-яких інших доказів, крім копії спірного договору, на підтвердження того, що ОСОБА_4 29.08.2008 року уклала з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» договір поруки №1, відповідно до умов якого ОСОБА_4, як поручитель, та зобов'язалась відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_3 умов договору про іпотечний кредит № 286 від 29.08.2008 року, позивачем не надано, та таких доказів матеріали справи не містять.

При цьому з доводів як позовної заяви так і апеляційної скарги не вбачається, з яких саме підстав, при відсутності посилання ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на наявність сімейних, трудових, соціальних тощо зв'язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, остання виступила поручителем за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_3 перед банком.

Надані позивачем докази щодо укладення ОСОБА_3 договору про іпотечний кредит не є взаємопов'язаними з єдиним доказом, наданим позивачем в обґрунтування позовних вимог до ОСОБА_4 Посилання на забезпечення зобов'язання ОСОБА_3 за договором про іпотечний кредит порукою, про що з ОСОБА_4 укладено договір поруки №1, не містить а ні текст договору про іпотечний кредит № 286 від 29.08.2008 року, а ні посвідчений нотаріально договір іпотеки від 29.08.2008 року.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного процесу, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено укладення ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» у встановленому законом порядку договору поруки №1 від 29.08.2008 року з ОСОБА_4 та наявність у останньої будь-яких зобов'язань перед банком за належне виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань перед банком за договором про іпотечний кредит № 286 від 29.08.2008 року, а тому позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на направлення ОСОБА_4 вимоги про усунення порушень, а.с.28, з тих підстав, що по-перше, позивачем у позовній заяві зазначено, що ця вимога з об'єктивних причин ОСОБА_4 на адресу останньої у встановленому законом порядку направлена не була, про що свідчить відповідь УДППЗ «Укрпошта», а.а.с.33-35, а по-друге, факт намагання позивача направити таку вимогу ОСОБА_4, по своїй суті, не підтверджує факт укладення спірного договору поруки.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні судом першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а тому на підставі ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір в сумі 10385,63 грн. за звернення з позовом до суду першої інстанції, а.с.1, та 15578,46 грн. за звернення з апеляційної скаргою до апеляційної інстанції, а.с.201.

Як вбачається з вимог позовної заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» останній просить; стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором про іпотечний кредит в загальному розмірі 25654,29 доларів США; стягнути з ОСОБА_4, яка є солідарним боржником з ОСОБА_3, заборгованість за заборгованість за договором про іпотечний кредит в загальному розмірі 25654,29 доларів США.

З урахуванням наявності підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_3, відповідно до вимоги позовної заяви, зазначеної позивачем за №2 та, відсутності підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_4, відповідно до вимоги позовної заяви, зазначеної позивачем за №3, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягають витрати останнього щодо сплати судового збору у загальному розмірі 12982,05 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_3, виданий Артемівським РВ ЛМУ УМІС України в Луганській області 03.08.2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», юридична адреса м.Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Енергетиків, буд.36, , р/р № 373940055 в філії - Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665, заборгованість за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, станом на 17.02.2017 року в загальній сумі 25654,29 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом НБУ становить 692376,04 ( шістсот дев'яносто дві тисячі триста сімдесят шість грн. 04 коп.), що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14395,00 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 3359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 294,63 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_3, виданий Артемівським РВ ЛМУ УМІС України в Луганській області 03.08.2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», юридична адреса: м.Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Енергетиків, буд.36, , р/р № 373940055 в філії - Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665, судовий збір в сумі 12982,05 грн.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15.04.2019 року.

Головуючий І.О. Дронська

Судді О.Ю.Карташов

Н.В.Стахова