Справа № 446/197/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Бакай І. А.

за участі:секретаря судового засідання Михайлишин О.В.

заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам'янка-Бузька Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа ПрАТ "СК "Провідна" про встановлення факту перебування на утриманні,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до суду та просить суд винести рішення яким встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. У підтвердження заявлених вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. мала місце ДТП на 520 км+630 м автодороги Київ-Чоп поблизу с. Старий Яричів Кам'янка-Бузького району Львівської області, під час якої автомобіль ВАЗ -21099. реєстраційний НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, який від отриманих травм помер на місці пригоди. Позивач є непрацездатною у зв'язку з інвалідністю ( 3 група). До дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. її сина, ОСОБА_4 заявник перебувала на його утриманні з огляду на те, що доходи сина, що часто перебував на заробітках, значно перевищували доходи заявника, яка через проблеми із здоров'ям потребує частого лікування та має єдине джерело доходу - пенсію по інвалідності. ОСОБА_4 загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в зв'язку з чим заявник має право на отримання страхового відшкодування у зв'язку з втратою годувальника, однак факт перебування на утриманні заявник не може довести, а відтак- не може отримати страхове відшкодування.

У судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заявлені вимоги та просять їх задовільнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився подав суду пояснення, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 загинув внаслідок ДТП, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2., за участю транспортного засобу "ВАЗ" держаний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 цивільно-правова відповідальність якого застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № НОМЕР_3. За наслідком розгляду відповідних заяв на підставі положень ст.27.3 Закону № 1961-IV було перераховано на користь родичів загиблого 45145 грн. Щодо виплати шкоди пов'язаної з втратою годувальника ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" запросило довідку про призначену державну пенсію у зв'язку з втратою годувальника, довідку про доходи ОСОБА_4 за календарний рік до ДТП, однак заявником надано лише довідку про призначення пенсії по інвалідності та не надано довідки про призначення пенсії по втраті годувальника, тобто доказів на підтвердження перебування останньої на утриманні загиблого ОСОБА_4 не представлено. Просять провести розгляд справи у відсутності представника ПрАТ „СК "ПРОВІДНА", у задоволенні заяви відмовити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що являється зятем заявниці. ЇЇ син ОСОБА_4 неофіційно працював будівельником в м.Львові, проживав разом з матір'ю, купував продукти харчування, оплачував комунальні послуги. На даний час він з дружиною проживає разом із заявницею, оскільки в останньої поганий стан здоров'я.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що являється колишнім чоловіком заявниці та батьком загиблого ОСОБА_4 Його син неофіційно працював будівельником, допомагав матері. Вони з заявницею проживають в одному будинку, комунальні послуги оплачують окремо. Покійний син допомагав заявниці коштами. ОСОБА_2 хворіє більше 10 років, двічі в рік лікується стаціонарно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

По справі встановлено та не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 загинув внаслідок ДТП, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_2., за участю транспортного засобу "ВАЗ" держаний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 цивільно-правова відповідальність якого застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № НОМЕР_3.

Заявник ОСОБА_2 є матір'ю загиблого ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4.

Як вбачається з листа ПрАТ „СК "ПРОВІДНА" від 15.08.2017 року №17-15/10070 страховиком виплачено страхове відшкодування моральної шкоди родичам загиблого ОСОБА_4 в розмірі 38400грн. та на користь ОСОБА_2 6745 грн. витрат на поховання. Також запропоновано надати довідку про призначену державну пенсію у зв'язку з втратою годувальника, довідку про доходи ОСОБА_4 за календарний рік до ДТП.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Згідно з п.2 абз. 2 ч.1 ст. 1200 ЦК України шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Тобто, до кола осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, належать: а) непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання; б) дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Зміст поняття "непрацездатні громадяни" надається у статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої непрацездатними вважаються особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатні члени сім'ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв'язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи (підпункт "г" пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди").

Оскільки встановлення факту перебування на утриманні для заявниці є необхідним для відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого, доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й факт перебування на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі.

Сам по собі факт проживання за однією адресою із загиблим не може свідчити про перебування на його утриманні.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 18 квітня 2018 року у справі № 165/325/17, який відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Заявником у заяві та в судовому засіданні зазначено, що ОСОБА_4 на момент загибелі офіційно не працював, натомість у судовому засіданні ОСОБА_2 повідомила, що працює і працювала на час смерті сина ОСОБА_4 пекарем на фірмі "Ярич" та отримує заробітну плату в сумі 4000 грн.

Відповідно до довідки Кам'янка-Бузького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області від 19.04.2017 року № 377, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управління ПФУ і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід 3 групи. Пенсія призначена ОСОБА_2 з 02.12.2015 року, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5.

Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону України "Про прожитковий мінімум").

Сума прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць встановлюється державним бюджетом України на кожен рік.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, осіб, які втратили працездатність.

До осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Як вбачається з довідки Кам'янка-Бузького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області від 19.04.2017 року № 377, розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_2 за період з січня 2017 року по квітень 2017 року складав 1347 грн. в місяць.

Таким чином, дохід ОСОБА_8 у вигляді пенсії по інвалідності перевищував встановлений законом прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, а тому заявниця не вважається такою, що потребувала матеріальної допомоги.

При цьому, позивачем не доведено належними та допустимими доказами як потребу у матеріальній допомозі, передбачену статтею 202 СК України, так і те, що син ОСОБА_4 надавав їй таку допомогу, яка в свою чергу була основним і постійним джерелом її існування.

Таким чином, ОСОБА_2 не доведено обставин перебування на утриманні загиблого сина ОСОБА_4 та потребу у матеріальній допомозі від останнього, а тому підстави для задоволення заяви про встановлення факту перебування на утриманні відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 90, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересована особа ПрАТ "СК "Провідна" про встановлення факту перебування на утриманні - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Повний текст рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя: І.А.Бакай