Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку спрощеного позовного провадження)

02.05.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дубановська І. Д. ,

при секретарі - Огер О. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, установив, що:

зазначена позовна заява надійшла до суду 13.11.2018 року.

Згідно неї та уточнень поданих 02.05.2019 року позивач просила: стягнути із відповідача аліменти на утримання доньки Анастасії, в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття.

За її твердженням, вона перебувала з відповідачем у спільному шлюбі, який розірваний. Від спільного життя із ним має двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони проживають із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач є фізично здоровим, на утриманні інших осіб не має, матеріальної допомоги для забезпечення доньки харчуванням, одягом, витрат пов'язаних з освітнім процесом не надає.

Згідно заяви від 02.05.2019 року відповідач позов визнав.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

В ході розгляду справи досліджено письмові докази, з яких встановлено, що сторони мають спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Встановлено, що сторони мають спільну доньку, що перебуває на утриманні позивача, яка постійно несе витрати пов'язані із забезпеченням її житлом, їжею, одягом тощо.

Відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров'я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів.

При цьому, відповідач позов визнав.

Розмір аліментів зазначений позивачем, на думку суду достатній для забезпечення гармонійного розвитку доньки.

Отже, за викладених обставин є підстави стверджувати, що позов слід задовольнити.

Датою з якої необхідно стягувати аліменти є день звернення позивача до суду із позовом - 13.11.2018 року.

За такого рішення, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору.

Керуючись, ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141-142, 258, 263-265, 273, 352-354, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, інд. 09100 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, щомісячно аліменти на утримання доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу ОСОБА_2, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 13.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, інд. 09100 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження починає свій перебіг з дня складання повного рішення суду та може бути поновлений на підставах визначених ч. 2,3 ст. 354 ЦПК України.

Рішення складене та проголошене - 02.05.2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська