Справа № 539/832/19
Провадження № 2/539/525/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Грузман Т.В., за участі секретаря судового засідання Павличенко О.А. розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Остапівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи КП «ОСОБА_2 міжрайонне бюро технічної інвентаризації» та ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.

В позові вказав, що 28.06.2002 року померла його мати ОСОБА_3, яка згідно заповіту від 15.01.1991 року заповіла йому все своє майно. На момент смерті ОСОБА_3 належало домоволодіння, розташоване за адресою с. Богодарівка, вул. Центральна, 11 (Центральна, 12) Лубенського району Полтавської області, яке розміщене на приватизованій земельній ділянці площею 0,1500 га.

Після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на підставі чого було заведено спадкову справу №787/2002. Разом з тим у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння.

Позивач вказує, що вищевказаний будинок належав його матері ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.09.1983 року секретарем Остапівської сільської ради, який дійсно не був в подальшому зареєстрований в бюро технічної інвентаризації.

На підставі викладеного, позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з відповідними господарськими побудовами, розташований за вищевказаною адресою до складу якого входять: житловий будинок «А-1» (загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 22,1 кв.м.), погріб під «А-1»; сарай «Б»; сарай «В»; вбиральня «Г», огорожа №1, після смерті 28.06.2002 року ОСОБА_3

В судове засідання учасники справи не зявилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач свої позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити, відповідач проти позову не заперечує, а треті особи покладаються на розсуд суду (а.с.28-31).

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи , суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28 червня 2002 року в с. Богодарівка Лубенського району Полтавської області померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

Факт родинних відносин між ними підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ЯД №309381 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3ФІ. відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці, площею 0,1500 га. за адресою (з урахуванням рішення сесії Остапівської сільської ради від 09.11.2018 року) с. Богодарівка, вул. Центральна, 12 Лубенського району Полтавської області і складається з житлового будинку «А-1» (загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 22,1 кв.м.), погребу під «А-1»; сараю «Б»; сараю «В»; вбиральні «Г» та огорожа №1 (а.с.12-15,17).

Згідно заповіту ОСОБА_3 від 15.01.1991 року все своє майно вона заповіла сину позивачу по справі ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с.11).

Після смерті матері ОСОБА_3 позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння, про що винесено відповідну постанову від 21.11.2018 року (а.с.18).

Судом встановлено, що домоволодіння за адресою с. Богодарівка, вул. Центральна, 12 (Центральна, 11) Лубенського району Полтавської області належало ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.09.1983 року секретарем Остапівської сільської ради, який дійсно не був в подальшому зареєстрований в бюро технічної інвентаризації, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.12-13,16).

Таким чином, звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, позивач надав відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні його спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно.

При розгляді даного спору суд вважає, що заслуговують на увагу наступні норми законодавства.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української УРСР.

Відповідно ст.524 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на домоволодіння за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного на час спірних правовідносин законодавства, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 200, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Остапівської сільської ради Лубенського району Полтавської області ( , юридична адреса с. Остапівка, вул. Л.Українки, 1 Лубенського району Полтавської області), треті особи КП «ОСОБА_2 міжрайонне бюро технічної інвентаризації» ( , юридична адреса м. Лубни, майдан Володимирський, 4/1) та ОСОБА_2 державна нотаріальна контора ( , юридична адреса м. Лубни, пл. Вокзальна, 7) про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці, площею 0,1500 га. за адресою с. Богодарівка, вул. Центральна, 12 Лубенського району Полтавської області і складається з житлового будинку «А-1» (загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 22,1 кв.м.), погребу під «А-1»; сараю «Б»; сараю «В»; вбиральні «Г» та огорожа №1, після померлої 28 червня 2002 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Грузман