ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року м. Чернівці

справа № 727/5537/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Вовкун Н.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Чернівецької обласної державної адміністрації Базюка Юрія Романовича, представника відповідача релігійної організації «Релігійна громада парафії на честь Святителя Миколая Православної Церкви України села Добринівці Заставнівського району Чернівецької області Мензелевського Олександра Павловича

учасники справи

позивач ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідач релігійна організація «Релігійна громада парафії на честь Святителя Миколая Православної Церкви України села Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, Чернівецька обласна державна адміністрація

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чернівецько-Буковинська Єпархія Української Православної Церкви

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 червня 2019 року, головуючий у першій інстанції Ярема Л.В.,

встановила:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у травні 2019 року звернулися до суду з позовом до релігійної організації «Релігійна громада парафії на честь Святителя Миколая Православної Церкви України села Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, Чернівецької обласної державної адміністрації з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,

Справа №727/5537/19 Головуючий у 1 інстанції Ярема Л.В.

Провадження №22-ц/822/739/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Чернівецько-Буковинська Єпархія Української Православної Церкви про визнання розпорядження в.о. голови Чернівецької обласної державної адміністрації Павлюка М.В. від 29 березня 2019 року №312-р незаконним та скасування, державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу незаконною та зобов`язання скасувати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 червня 2019 року справу надіслано до Заставнівського районного суду Чернівецької області.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 червня 2019 року скасувати.

Посилається на порушення норм процесуального права, передбачених ч.1 ст.30 ЦПК України.

Зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції про наявність між сторонами спору щодо користування нерухомим майном обставинам справи.

Вказує, що будівля храму села Добринівці Заставнівського району Чернівецької області є власністю єпархії.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України та вважав, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м.Чернівці.

На обґрунтування висновку про передачу справи на розгляд іншому суду суд першої інстанції послався на правила ч.1 ст.30 ЦПК України та зазначив про наявність спору з приводу користування нерухомим майном будівлею храму, яка знаходиться у с.Добринівці Заставнівського району Чернівецької області.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

На підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно приписів ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Правила підсудності у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом.

На підставі ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

За змістом частин 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" від 01 березня 2013 року №3 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п.2 своєї постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, спори, пов`язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу (в попередній редакції) позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність). До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до релігійної організації «Релігійна громада парафії на честь Святителя Миколая Православної Церкви України села Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, Чернівецької обласної державної адміністрації з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чернівецько-Буковинська Єпархія Української Православної Церкви є визнання розпорядження в.о. голови Чернівецької обласної державної адміністрації Павлюка М.В. від 29 березня 2019 року №312-р про реєстрацію в новій редакції Статуту релігійної організації «Релігійна громада парафії на честь Святителя Миколая Православної Церкви України села Добринівці Заставнівського району Чернівецької області під керівництвом ОСОБА_4 незаконним та скасування, державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу незаконною та зобов`язання скасувати.

За змістом частини шостої, сьомої, восьмої статті восьмої Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону.

Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем).

На підставі частини першої та другої статті чотирнадцятої Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» для реєстрації статуту (положення) релігійної громади громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

До статуту (положення) релігійної громади на підтвердження відомостей, викладених у ньому, додатково подаються належним чином засвідчені копії: 1) рішення (витягу) про утворення релігійної громади, її найменування, затвердження статуту, обрання керівних (виконавчих) органів - протокол загальних зборів віруючих громадян або установчого релігійного з`їзду, конференції тощо (далі - протокол загальних зборів). Зазначене рішення приймається у порядку, передбаченому статутом (положенням) релігійної громади, та оформлюється згідно з внутрішніми настановами цієї релігійної громади; 2) документа про право власності чи користування приміщенням або письмової згоди власника приміщення на надання адреси за місцезнаходженням релігійної організації, зазначеним у статуті (положенні) релігійної громади.

Відповідно до частини третьої та п`ятої наведеної норми для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються: 1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади; 2) статут (положення) релігійної громади у новій редакції.

У разі зміни місцезнаходження релігійної громади має бути подано належним чином засвідчену копію документа про право власності чи користування приміщенням або письмової згоди власника приміщення на надання адреси за місцезнаходженням релігійної громади, зазначеним у статуті (положенні).

Частиною другою статті вісімнадцятої Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» забороняється вчиняти будь-які дії, наслідком яких може стати відчуження майна релігійної організації, зокрема його продаж, обмін, передача у заставу, встановлення іпотеки, безоплатна передача у власність та управління інших осіб, до завершення процедури зміни своєї підлеглості у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним об`єднанням шляхом реєстрації нової редакції статуту (положення), ухваленого не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до її статуту (положення), або органами управління, визначеними статутом (положеннями) релігійної організації (релігійного центру (управління), монастиря, релігійного братства, місіонерського товариства (місії), духовного навчального закладу).

Отже, законодавцем урегульовано зміну підлеглості релігійної громади та реєстрацію статуту (положення) релігійної громади у новій редакції у поєднані з правовідносинами з права власності та користуванням культовою будівлею.

Тому позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до релігійної організації «Релігійна громада парафії на честь Святителя Миколая Православної Церкви України села Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, Чернівецької обласної державної адміністрації з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чернівецько-Буковинська Єпархія Української Православної Церкви про визнання розпорядження в.о. голови Чернівецької обласної державної адміністрації Павлюка М.В. від 29 березня 2019 року №312-р про реєстрацію в новій редакції Статуту релігійної організації «Релігійна громада парафії на честь Святителя Миколая Православної Церкви України села Добринівці Заставнівського району Чернівецької області під керівництвом ОСОБА_4 незаконним та скасування, державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу незаконною та зобов`язання скасувати належить до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна.

Отже, у даному випадку поширюються правила виключної підсудності, які урегульовані ст.30 ЦПК України.

За змістом п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних України від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Судом першої інстанції встановлено, що місцем знаходження культової будівлі є с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, тобто нерухоме майно не знаходяться на території адміністративного району суду, який вирішував питання про відкриття провадження у справі,

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м.Чернівці з додержанням норм процесуального права, якими урегульовано правила територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду Чернівецької області від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Дата складання повного судового рішення 16 липня 2019 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Кулянда М.І., Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: