Ухвала

23 липня 2019 року

м. Київ

справа № 501/2955/18

провадження № 61-13357ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 10 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 є його батьком. У 2012 році йому поставили діагноз хронічного захворювання нирки, у зв`язку з чим він потребує вартісного лікування гемодіалізу, спеціального харчування. Його мати тяжко хворіє, всі свої кошти вона витрачає на його лікування, вони мають велику заборгованість за комунальні послуги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює в адміністрації морських портів України у торговому порту «Чорноморськ» та отримує заробітну плату у розмірі 14 000,00 грн.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просив зобов`язати відповідача сплачувати на його користь аліменти у розмірі 6 000,00 грн щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 04 квітня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 4 000,00 грн щомісячно, починаючи із 11 жовтня 2018 року, а також витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 500,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 квітня 2019 року у частині стягнення аліментів скасовано. Зменшено розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 , до 2 750,00 грн щомісячно, починаючи із 10 червня 2019 року. В інший частині рішення залишено без змін.

04 липня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 10 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить указане судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України у справах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Ціна позову у цій справі складає 36 000,00 грн (6 000,00 грн ? 6), що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржуване судове рішення прийняте у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 10 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак