Справа № 309/1505/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

з участю секретаря Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду від 05 листопада 2018 року (у складі судді Сідей Я.Я.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом у червні 2016 р.

Просила:

-Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, виконавчим комітетом Бобовищенської сільської ради Мукачівського району, актовий запис №14 від 14 вересня 2015 р., розірвати;

-після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Томишин».

На обґрунтування позовних вимог указала, що 14 вересня 2015 р. між сторонами було укладено шлюб, у якому народилася спільна донька сторін. Через тривалі сімейні конфлікти, які негативно впливали на виховання доньки Анастасії, із лютого 2018 р. фактичні шлюбні відносин сторін припинилися.

Рішенням Хустського районного суду від 05 листопада 2018 р. позов задоволено: шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 14 вересня 2015 р. у виконкомі Бобовищенської сільської ради Мукачівського району за актовим записом №14 розірвано; залишено прізвище ОСОБА_3, яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами ОСОБА_4. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 704,80 грн. у відшкодування судового збору.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-судом не було забезпечено участь у судовому засіданні обох сторін;

-суд необґрунтовано відмовив відповідачу в наданні строку для примирення;

-відповідач вважає, що збереження шлюбу є можливим, відповідає інтересам як сторін так і спільної доньки.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить рішення Хустського районного суду 05 листопада 2018 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Узагальнені доводи заперечень зводяться до законності рішення суду першої інстанції необґрунтованості апеляційної скарги. Позивач указує, що неодноразово проявляла ініціативу примирення, але безрезультатно. ОСОБА_3 не бажає примирятися із відповідачем, а збереження шлюбу є неможливим.

Суд дійшов висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їх шлюб має формальний характер і не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загострення їх відносин і створює конфліктні ситуації. Позивач на розірванні шлюбу наполягає.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його відповідність повно зясованим обставинам справи, нормам матеріального права та належно оціненим доказам.

10.04.2019 р. до Закарпатського апеляційного суду надійшла заява від адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 про відкладення у звязку з зайнятістю в Іршавському ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області. 11.04.2019 р. аналогічна заява надійшла від ОСОБА_2

Із цього приводу колегія суддів зауважує наступне.

У матеріалах справи є ордер серії ЗР №39755 від 04.09.2018 р., яким ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_5 на ведення справ у Хустському районному суді Закарпатської області (а.с.28).

Ордеру на представлення інтересів відповідача в Закарпатському апеляційному суді адвокатом ОСОБА_5 немає, як і немає відповідного договору про надання правової допомоги. Відтак, заява про відкладення розгляду справи, подана адвокатом, який не надав суду відповідних повноважень, не може бути взята до уваги.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи суд констатує, що відповідач про причини своєї неявки в цьому клопотанні не вказав, а лише посилається на зайнятість адвоката в процесуальних діях, однак як установлено, у матеріалах справи відсутні повноваження адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 на представлення інтересів у Закарпатському апеляційному суді.

Сторона позивача 25 лютого 2019 р. подала заяву про розгляду справи без їх участі (а.с.143).

Отже, всі сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, а тому в силу приписів процесуального закону справа розглядається за відсутності сторін.

Із матеріалів справи видно, що 14 вересня 2015 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ №132925 (а.с.8).

27.09.2018 р. ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про надання строку для примирення (а.с.44-45). Ухвалою Хустського районного суду від 04 жовтня 2018 р. у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання строку для примирення відмовлено. 10 жовтня 2018 р. ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції повторну заяву про надання строку для примирення (а.с.63-67). 01 листопада 2018 р. ОСОБА_2 втретє подав до суду першої інстанції про надання строку для примирення (а.с.87-107). Ухвалою Хустського районного суду від 05 листопада 2018 р. у задоволенні цього клопотання було відмовлено (а.с.108).

Згідно з положеннями ст.ст. 105 ч.3, 110ч.1, 111, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства; з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя; постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і є недостатніми для його скасування.

Так, довід апеляційної скарги про те, що судом не було забезпечено участь у судовому засіданні обох сторін, не відповідає обставинам справи та наявним у справі матеріалам.

Так, відповідач і його адвокат неодноразово належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, були присутні на судових засіданнях. ОСОБА_2 подавав заяву і про відкладення розгляду справи(а.с.39), і про розгляд справи без його участі (а.с.46). Непроведення судом судового засідання у режимі відеоконференції не є порушенням процесуального закону, оскільки відповідною статтею процесуального закону не вказано для суду обовязку проводити судове засідання в режимі відеоконференції. В ухвалі про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції суд констатував, що у відповідача є адвокати, які постійно зявляються у судові засіданні, відповідачем не вказано причин, через які він не може зявитися у судове засідання і не встановлено виключних обставин задля проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Колегія суддів констатує, що судом першої інстанції були вжиті всі належні процесуальні заходи задля забезпечення участі відповідач у судовому засіданні, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд необґрунтовано відмовив відповідачу в наданні строку для примирення належить зауважити таке.

Законом закріплено право подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання у будь-який момент існування шлюбу. Існують випадки, коли рішення щодо розірвання шлюбу позитивно сприймається лише одним із подружжя у той час, як інший прагне зберегти шлюбні відносини та сім'ю. Відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим з подружжя не є перепоною. В Україні регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння. Встановивши право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Позивач у суді першої інстанції під час розгляду клопотання відповідача про надання подружжю строк на примирення категорично заперечила проти цього. Вказала, що шлюб зберігати не бажає. Позиція позивача в апеляційній інстанції є незмінною.

Також належить вказати, що на розгляді в апеляційному суді знаходиться цивільна справа 309/1782/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду від 04 жовтня 2018 р. у частині стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини. Відповідач заперечує проти цього і не бажає їх сплачувати.

Із огляду на категоричне небажання позивача примирятися, і на те, що відповідач не вказав суду, а які він сам самостійно, без ухвали суду, вживав заходи для примирення із дружиною, колегія суддів вважає, що шлюб розірвано цілком правомірно, а судом першої інстанції правильно встановлено всі обставини справи та належні до застосування норми матеріального права.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України, для скасування судового рішення. Відповідач належними та допустимими доказами не довів суду наявність можливостей для збереження шлюбних відносин, своє бажання зберегти повноцінну родину та докласти максимум зусиль для збереження сімї.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 2. Рішення Хустського районного суду від 05 листопада 2018 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 19 квітня 2019 р.

Судді: