У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. А також, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати у сумі 900 гривень.

Обставин, які б були підставами для відмови у видачі судового наказу в справі за вимогами заяви про стягнення аліментів на утримання дітей суддею не встановлено.

Щодо вимог заяви про стягнення з боржника на користь стягувача судових витрат, то відповідно до ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Враховуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у видачі судового наказу, в частині стягнення судових витрат в сумі 900 гривень, оскільки заявлена вимога не входить до переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ; крім того, стягувачем не надано до суду підтвердження понесених ним витрат в розмірі 900 гривень.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 161, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в сумі 900 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 260, 352, 353 ЦПК України.

Суддя: