ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1206/17Головуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 22-ц/817/364/19 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Сташків Б. І.,

секретар - Сович Н.А.

з участю представника ПАП "Воля-2000" - адвоката ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника приватного агропромислового підприємства Воля-2000 - адвоката ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2018 року, повний текст якого складено 21 грудня 2018 року, ухвалене суддю Цвинтарною Т.М. у цивільній справі №596/1206/17 за позовом ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2 до приватного агропромислового підприємства Воля-2000, треті особи: відділ Держгеокадастру у Гусятинському районі, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання недійсними договорів оренди земельних діянок:

б/н від 26 жовтня 2010 року, площею 2,4352 га, кадастровий номер :01:0010033, укладений між ОСОБА_2 та ПАП Воля-2000, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2011 року за №00905;

б/н від 26 жовтня 2010 року, площею 2,23 га, кадастровий номер :01:0010032, укладений між ОСОБА_2 та ПАП Воля-2000, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2011 року за №00198;

б/н від 26 жовтня 2010 року, площею 0,42 га, кадастровий номер :01:0010833, укладений між ОСОБА_2 та ПАП Воля-2000, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2011 року за №00906;

б/н від 26 жовтня 2010 року, площею 0,42 га, кадастровий номер :01:0010832, укладений між ОСОБА_2 та ПАП Воля-2000, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2011 року за №00197.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є власником вищезазначених земельних ділянок. У червні 2017 року при зверненні представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до відділу Держгеокадастру у Гусятинському районі стало відомо про наявність оспорюваних договорів оренди. Проте, ОСОБА_2 жодних договорів оренди належних їй земельних ділянок не укладала та не підписувала, вказані правочини вчинено без її волевиявлення, а тому просила визнати їх на підставі ст. 215 ЦК України недійсними.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 грудня позов задоволено.

Визнано недійсними:

договір оренди земельної ділянки б/н від 26 жовтня 2010 року, площею 2,4352 га, кадастровий номер :01:0010033, укладений між ОСОБА_2 та ПАП Воля-2000, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2011 року за №00905;

договір оренди земельної ділянки б/н від 26 жовтня 2010 року, площею 2,23 га, кадастровий номер :01:0010032, укладений між ОСОБА_2 та ПАП Воля-2000, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2011 року за №00198;

договір оренди земельної ділянки б/н від 26 жовтня 2010 року, площею 0,42 га, кадастровий номер :01:0010833, укладений між ОСОБА_2 та ПАП Воля-2000, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2011 року за №00906;

договір оренди земельної ділянки б/н від 26 жовтня 2010 року, площею 0,42 га, кадастровий номер :01:0010832, укладений між ОСОБА_2 та ПАП Воля-2000, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.04.2011 року за №00197.

В апеляційній скарзі представник ПАП Воля-2000 - адвокат ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вказує, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки отримуючи орендну плату за користування землею, позивачці було відомо, що відповідач користується належними їй земельними ділянками, тобто знала або могла дізнатись про наявність оспорюваних договорів, а тому звернення до суду із вказаним позовом відбулось поза межами строку позовної давності.

У відзиві представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ПАП Воля-2000 залишити без задоволення, а рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2018 року без змін. Вказує, що примірники спірних договорів оренди землі позивач отримала у червні 2017 року в управлінні Держкомзему у Гусятинському районі, а тому трирічний строк позовної давності не пропущено, оскільки із позовом ОСОБА_2 звернулась 31 липня 2017 року. Отримання позивачем орендної плати не свідчить про те, що орендодавцем спірні договори оренди були підписані, а фактичне користування земельними ділянками та отримання орендарем з цього прибутку є підставою для оплати власнику земельних ділянок плати за таке використання.

Заслухавши пояснення представника ПАП Воля-2000 - адвоката ОСОБА_1, який доводи апеляційної скарги підтримав, представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником наступних земельних ділянок, розташованих на території Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва :

1) площею 2, 4352 га, кадастровий номер :01:001:0033

2) площею 0, 4233 га, кадастровий номер :01:001:0833;

3) площею 0, 4234 га, кадастровий номер :01:001:0832;

4) площею 2, 2255 га, кадастровий номер :01:001:0032.

Згідно з договорами оренди землі від 26 жовтня 2010 року, позивачка передала зазначені земельні ділянку в оренду ПАП «Воля-2000» , строком на 15 років.

Усі договори оренди земельних ділянок зареєстровані в Гусятинському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП Центру ДЗК.

Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірних договорів оренди землі, вони є укладеними.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів № 939/940/17-22 від 30.01.2018 року, підпис від імені ОСОБА_2 у всіх чотирьох договорах оренди земельних ділянок від 26.10.2010 року, а також в актах приймання-передачі землі до цих договорів, виконано не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_2

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 203 ЦК України, у разі невідповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, такий правочин є недійсним.

Отже, спірні договори були укладені без волевиявлення ОСОБА_2, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недійсність цих договорів на підставі ч. 3 ст. 203 та ст. 215 ЦК України.

Колегія суддів погоджується також і з висновком суду першої інстанції про те, що позивачкою не пропущено строк позовної давності, оскільки суду не надано доказів того, що до моменту отримання примірників договорів оренди у червні 2017 року ОСОБА_2 знала про укладення від її імені договорів оренди від 26.10.2010 року та була ознайомлена з істотними умовами цих договорів, зокрема, щодо строку їх дії.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка знала або могла дізнатись про наявність оспорюваних договорів, оскільки вона знала, що відповідач користується належними їй земельними ділянками та отримувала орендну плату за користування землею, а тому звернення до суду із вказаним позовом відбулось поза межами строку позовної давності, колегія суддів оцінює критично, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивачка отримала усну інформацію від відповідача про наявність договорів оренди, укладених від її імені, у серпні 2016 року, а примірники цих договорів отримала у червні 2017 року, з позовом у суд звернулась 31.07.2017 року, не пропустивши 3-х річних строк позовної давності.

Факт отримання орендної плати не є визначальним в обчисленні строків позовної давності, якщо особа, права якої порушено, вважала що правовідносини виникли з інших підстав.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі (в редакції чинній на момент укладення спірних договорів) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Підставами позову ОСОБА_2 було непідписання спірних договорів оренди землі та актів приймання-передачі земельних ділянок, що свідчить про відсутність волевиявлення на укладення договорів на вказаних у них умовах, зокрема, й щодо істотних умов договорів оренди - строку їх дії, тощо.

Тому для правильного вирішення вказаної справи, зокрема у частині висновків щодо початку перебігу позовної давності, важливим є така фактична обставина, як момент, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права - факт укладення саме письмових договорів оренди та саме на тих умовах, що зазначено у цих договорах.

За вказаних обставин позивачка взагалі не знала про наявність цих документів, так як їх не підписувала, а тому за встановлених обставин справи строк позовної давності нею не пропущено.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 22 квітня 2015 року у справі №6-48цс15.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника приватного агропромислового підприємства Воля-2000 - адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені сторонами у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покалсти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2019 року.

Головуюча

Судді