Справа № 212/5891/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

17 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - Пустовіта О.Г. секретаря судового засідання - Мігрін Н.С.; за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам, пені по несплаченим аліментам та додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.04.2017 року по 01.07.2017 року включно та за період з 01.10.2017 року по 01.08.2018 року включно в сумі 7168,83 грн., неустойки (пені) по аліментам в сумі - 4178,32 грн. Та додаткових витрат одноразово в сумі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що відповідач обов`язку із сплати аліментів за виконавчим листом не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів на дитину станом на 01.03.2018 року у розмірі 6877,66 грн., у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати аліментів утворилась пеня у розмірі 4178,32 грн.Крім того зазначила, що спільна із відповідачем дитина є дуже хворобливою, та враховуючи періодичність хвороб сина вона планує понести додаткові витрати на його лікування у розмірі 2000,00 грн. на рік, також на розумовий розвиток дитини планує понести додаткові витрати у сумі 6000,00 грн. на рік, щороку та на оздоровлення дитини 2000,00 грн. на рік щороку.

Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, у зв`язку з повторною неявкою відповідача просила проводи заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не подавав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Батьками в свідоцтві про народження дитини зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . (а.с.13)

21 лютого 2017 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано. (а.с.9)

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 04 травня 2017 року, у справі № 177/83/17, 2/177/548/17 стягнуто аліменти з ОСОБА_4 , аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, на користь матері ОСОБА_3 , починаючи стягнення з 20.01.2017.(а.с.20)

Відповідно до довідки Надеждівської сільської ради за №519 від 03.08.2018 року, встановлено, що позивач ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має на своєму утриманні малолітніх дітей- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.8)

Загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , по виконавчому листу №177/83/17 від 05.04.2017, за період з 01.04.2017 року по 01.07.2017 року включно та за період з 01.10.2017 року по 01.08.2018 року включно складає 7168,83 грн., що підтверджується відповідними доказами наявними в матеріалах справи, зокрема довідкою розрахунком по ВП №53887593.

Зазначені обставини свідчать про наявність заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 , яка утворилась з його вини.

Оскільки між сторонами виникли відносини з утримання неповнолітніх дітей, які випливають із сімейних правовідносин до них підлягають застосуванню відповідні положення Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Відповідно до ч.3 ст.194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості..

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-94цс15, яка в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України повинна враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи наявність заборгованості відповідача з виплати аліментів, яка утворилась з його вини, з ОСОБА_4 підлягає стягненню сума заборгованості по сплаті аліментів за період з 01.04.2017 року по 01.07.2017 року включно та за період з 01.10.2017 року по 01.08.2018 року включно в сумі 7168,83 грн. та неустойки (пені) по аліментам в сумі - 4178,32 грн., відповідно до наданих позивачем розрахунків, з якими повністю погоджується суд, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 , в частині стягнення додаткових витрат одноразово у сумі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст.185 СК України витрати є додатковими, якщо вони понесені понад витрат, що здійснюються у звичайному житті дитини,та викликані особливими обставинами.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року увагу судів звернуто на те, щодо передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо),можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Виходячи з викладеного вище, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Судом враховується, що заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати, тобто надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо аліментні зобов`язання здебільшого суд задовольняє, так як їх стягнення викликане саме необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, витрати, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Тобто, заявляючи разові витрати - необхідно надати докази усієї суми витрат.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (Постанова ВСУ від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17).

Заявляючи вимогу про стягнення додаткових витрат, одноразово у розмірі 10 000, 00 грн. на підтвердження своїх вимог, позивач надала суду лише медичну документацію на ім`я малолітнього ОСОБА_5 , при цьому жодних доказів щодо понесення додаткових витрат або необхідності понесення таких витрат у майбутньому позивачем не надано, в зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 180, 185, 194, 196 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам, пені по несплаченим аліментам та додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.04.2017 року по 01.07.2017 року включно та за період з 01.10.2017 року по 01.08.2018 року включно в сумі 7168,83 грн. та неустойки (пені) по аліментам в сумі - 4178,32 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 24 липня 2019 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт