Справа № 351/29/18
Провадження № 22-ц/4808/473/19
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю представника ПАТ «Укрсоцбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, на ухвалу Снятинського районного суду, постановлену у складі судді Калиновського М.М. 21 січня 2019 року в м. Снятині, у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору із договорами про внесення змін та договору іпотеки недійсними,

в с т а н о в и в :

05.01.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, в якому, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором кредиту №42 від 07.04.2008 року, просило стягнути з останнього заборгованість в розмірі 10 040,58 дол. США, з якої: 9 559,88 дол. США за кредитом, 190,04 дол. США по відсотках, 210,73 дол. США пені за несвоєчасне повернення кредиту та 79,93 дол. США пені за несвоєчасне повернення відсотків, а також 4 082,90 грн. витрат по сплаті судового збору.

03.05.2018 року ОСОБА_1, від імені якого діє представник ОСОБА_2, звернувся з зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору із договорами про внесення змін та договору іпотеки недійсними, в якому, посилаючись на порушення банком його прав, як споживача, просив визнати недійсним договір кредиту №42 від 07.04.2008 року, договір про внесення змін №2 від 30.06.2015 року до договору кредиту №42 від 07.04.2008 року, договір про внесення змін №3 від 28.07.2015 року до договору кредиту №42 від 07.04.2008 року, договір про внесення змін №4 від 16.06.2016 року до договору кредиту №42 від 07.04.2008 року та іпотечний договір №42 від 07.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №1059.

Також 03.05.2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав клопотання про призначення судової економічно-бухгалтерської експертизи з переліком питань, які слід поставити експерту.

Ухвалою Снятинського районного суду від 25 червня 2018 року позови обєднано в одне провадження.

Ухвалою Снятинського районного суду від 21 січня 2019 року у справі призначено судово-економічну (бухгалтерську) експертизу, на вирішення якої винесено наступні питання:

- Яка сума заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» згідно договору кредиту №42 від 07.04.2008 року з внесеними змінами до нього станом на 05.01.2018 року з врахуванням перебування ОСОБА_1 на військовій службі?

- Чи відповідає дійсна заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» згідно договору кредиту №42 від 07.04.2008 року з внесеними змінами до нього станом на 05.01.2018 року розрахунку заборгованості, що здійснений ПАТ «Укрсоцбанк»?

- Яку суму грошових коштів ОСОБА_1 вже повернув ПАТ «Укрсоцбанк» згідно договору кредиту №42 від 07.04.2008 року з внесеними змінами до нього станом на 05.01.2018 року та яку суму ОСОБА_1 ще має повернути ПАТ «Укрсоцбанк»?

Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Для проведення експертизи ухвалено надати експерту дану цивільну справу.

Зобовязано сторони надати експерту всі необхідні документи для проведення експертизи.

Ухвала суду мотивована тим, що для встановлення дійсних обставин справи необхідні спеціальні знання, тому проведення судово-економічної (бухгалтерської) експертизи є необхідним для вирішення спірних питань, розвязання яких потребує застосування спеціальних знань у галузі бухгалтерії та економіки.

При цьому, визначаючи питання, які необхідно поставити експерту, суд виходив з того, що ряд питань, запропонованих представником відповідача, є питаннями правового характеру.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Зазначає, що задовольняючи частково клопотання про призначення експертизи та визначаючи питання, які слід винести на вирішення експертизи, суд не взяв до уваги підстави зустрічного позову ОСОБА_1, зокрема те, що банк в умовах кредитного договору приховав фактичне значення реальної процентної ставки та фактичне значення подорожчання кредиту, які суттєво відрізняються від тієї процентної ставки за кредитом та того розміру подорожчання кредиту, які були обумовлені та погоджені сторонами, тобто відбувалось неправильне зарахування коштів банком при щомісячному погашенні кредиту ОСОБА_1, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Також банк здійснював нарахування відсотків за користування кредитом в період, коли ОСОБА_1 був призваний на військову службу.

Апелянт не погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що ряд питань, заявлених представником відповідача, є питаннями правового характеру. На думку апелянта, судом не враховано, що до компетенції суду не відносяться та є такими, що потребують спеціальних знань у галузі бухгалтерії та економіки, зокрема такі питання:

- Чи відповідає розмір щомісячних ануїтентних платежів позичальника визначеній банком у кредитному договорі відсотковій ставці?

- Якою є реальна відсоткова ставка (за даними сплат позичальником ануїтентних платежів по кредитному договору та сукупна вартість кредиту)?

- Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором вимогам Положення про кредитування та іншим, чинним в Україні нормативам? Та ряд інших питань.

Крім того, апелянт вказує, що в оскаржуваній ухвалі суд не обґрунтував підстав, згідно яких клопотання про призначення експертизи задовольнив частково, чим порушив п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення клопотання про призначення судово-економічної (бухгалтерської) експертизи в повному обсязі.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Укрсоцбанк» апеляційну скаргу не визнав.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Укрсоцбанк» дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частинами 4, 5 та 6 ст. 103 ЦПК України встановлено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Зі змісту клопотання про призначення експертизи вбачається, що ОСОБА_1 просив поставити на вирішення експертизи наступні питання:

1. Чи підтверджуються документально відповідність вимогам чинного законодавства документального оформлення операцій банку з надання кредиту повноті нарахування і сплаті відсотків за користування кредитом позичальником за кредитним договором?

2. Чи підтверджується документально розмір збитків банку в результаті неповернення кредиту за кредитним договором?

3. Чи відповідає перелік документів, наданих банком позичальнику, що знаходяться в судовій справі, вимогам для отримання кредитних коштів за кредитним договором чинному Положенню про кредитування та іншого діючого в Україні на момент укладення договору законодавству?

4. Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором вимогам Положення про кредитування та іншого, діючого на момент укладення договору законодавству?

5. Який реальний розмір відсотків брався при нарахуванні банком платежів у виконаному розрахунку заборгованості за кредитним договором, чи виконаний цей розрахунок згідно погоджених сторонами умов договору та календарних дат взяття і погашення кредитних коштів та чи відповідає він умовам договору та вимогам Положення про кредитування та іншого, діючого на момент укладення договору українського законодавства?

6. Чи відповідає реальний розмір заборгованості за кредитним договором погодженим сторонами умовам, в тому числі заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, нарахування пені, штрафних санкцій умовам кредитного договору та вимогам Положення про кредитування та іншого, діючого на момент укладення договору законодавства в Україні?

7. Чи може банк, згідно із Положенням про кредитування та іншого, діючого на момент укладення договору українського законодавства, збільшувати процентну ставку з «привязкою» її до ціни іноземної валюти на момент сплати відсотків без укладення будь-якого додаткового договору?

8. Які саме вимоги чинного законодавства, діючого на момент укладання договору та Положення про кредитування були порушені банком при укладенні кредитного договору?

9. Чи підтверджується документально розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви щодо нарахування банком суми заборгованості за кредитом згідно умов кредитного договору? Якщо ні, то яка сума підтверджується, виходячи із того, що в судовій справі відсутня письмова розписка позичальника щодо виду отриманої в позику валюти та розміру отриманої в банку суми цієї валюти?

10. Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості кредитора (по сплаті основного боргу та процентів, погашення комісії, штрафних санкцій) умовам укладеного між сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

11. Чи відповідає розмір щомісячних ануїтентних платежів позичальника визначеній банком в кредитному договорі відсотковій ставці?

12. Якою є реальна відсоткова ставка (за даними сплат позичальником ануїтентних платежів по кредитному договору та сукупна вартість кредиту)?

13. Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором вимогам Положення про кредитування та іншим, чинним в Україні нормативам?

14. Яка сума грошових коштів позичальником сплачено банку з урахуванням платежів у погашення основної суми за кредитом, процентів (у гривні України) за користування кредитними коштами, комісії на користь банку, штрафних санкцій, платежів, повязаних з обслуговуванням кредиту та платежів на користь третіх осіб, які сплачені на виконання позичальником умов кредитного договору?

15. Якої на час звернення до суду є заборгованість позичальника за кредитним договором по основному зобовязанні (з урахуванням сплачених коштів у іноземній валюті), по відсотках (згідно обчислених банком відсотків в гривні України в силу статті 5 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно якого підприємства ведуть бухгалтерський облік і складають фінансову звітність у грошовій одиниці України, а також в силу статті 192 ЦК України?

Ухвалою суду першої інстанції на вирішення експерта поставлено лише три із запропонованих ОСОБА_1 питання.

Питання призначення та проведення експертиз регулюється Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції від 08.10.1998 року №53/5, де розділом ІІІ Методичних рекомендацій визначений орієнтовний перелік вирішуваних питань щодо експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

Колегія суддів вважає, що визначені судом першої інстанції питання, які поставлені на вирішення експертизи, не є достатніми для отримання інформації, необхідної для вирішення спору. Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що окремі питання заявленого клопотання є питаннями правового характеру.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу в частині визначення переліку питань, з яких має бути проведена експертиза, та зобовязання сторін надати експерту усі необхідні документи для проведення експертизи слід змінити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, задовольнити частково.

Ухвалу Снятинського районного суду від 21 січня 2019 року в частині визначення переліку питань, з яких має бути проведена експертиза, та зобовязання сторін надати експерту усі необхідні документи для проведення експертизи змінити.

На вирішення судово-економічної (бухгалтерської) експертизи поставити питання:

1. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» умовам договору кредиту №42 від 07.04.2008 року та розрахунковим документам щодо видачі і погашення кредиту за цим договором та додатковими угодами до цього договору? Якщо ні, то який фактичний розмір заборгованості позичальника за вказаним договором кредиту станом на 11 грудня 2017 року, у тому числі по тілу кредиту, відсотках та по пені?

2. Чи відповідає розмір відсотків за користування кредитом, який фактично нараховувався ПАТ «Укрсоцбанк», відсотковій ставці, визначеній у договорі кредиту, з урахуванням перебування ОСОБА_1 на військовій службі під час мобілізації в період з 11 лютого 2015 року по 07 квітня 2016 року?

3. Якою є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладання договору кредиту №42 від 07.04.2008 року, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, та на момент укладення додаткових угод до цього договору?

4. Чи відповідають розраховані реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту даним, які наведені в договорі кредиту №42 від 07.04.2008 року, укладеному між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, та які наведені у додаткових угодах до цього договору?

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» надати суду першої інстанції для направлення експерту завірені копії матеріалів кредитної справи та фінансові (бухгалтерські) документи щодо нарахування та сплати кредитних грошей за договором кредиту №42 від 07.04.2008 року, укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, та додатковими угодами до цього договору.

В решті ухвалу суду залишити без зміни.

Відновити дію ухвали Снятинського районного суду від 21 січня 2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 19 квітня 2019 року