Справа № 482/536/19
Номер провадження 2-о/482/32/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 р. м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання - Андрусенко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабця ОСОБА_2 . Після смерті баби вона прийняла спадщину за нею, оскільки фактично вступила в управління та володіння належним їй майном протягом шести місяців після смерті, оскільки до її смерті була зареєстрована та постійно проживала у будинку АДРЕСА_1 , одним із співвласників якого була спадкодавець, користувалася усіма речами, сплачувала комунальні послуги тощо.

На даний час вона бажає отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті бабці, однак нотаріус не може їй видати таке свідоцтво, оскільки не доведений факт прийняття спадщини нею після смерті бабці.

На підставі наведеного, з метою можливості належним чином реалізувати свої спадкові права після смерті спадкодавця, їй необхідно встановити факт прийняття спадщини за нею, а тому просить суд задовольнити її заяву, встановивши вищевказаний факт.

В судове засідання заявник не з`явилася, подала заяву, якою свої вимоги підтримує повністю та просить суд розглядати справу у її відсутності.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою заявника, в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, натомість надала на адресу суду заяву, якою вимоги заявника визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, заслухавши допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1 , її батьками в свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

07.10.1995 року в Новоодеському РВ РАГСу Миколаївської області укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1. присвоєно шлюбне прізвище ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

13.08.1998 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 розірвано на підставі рішення суду, після розірвання шлюбу заявнику залишено шлюбне прізвище ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько заявника - ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

На момент смерті ОСОБА_6 , йому на підставі права власності належала Ѕ частка житлового будинку з погосподарськими спорудами в АДРЕСА_1 .

Інша 1/2 частка цього житлового будинку належала його дружині ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про право власності від 22.10.1985 р., виданим державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_6 , належне йому спадкове майно, у вигляді Ѕ частки житлового будинку з погосподарськими спорудами в АДРЕСА_1 , яка складається з 3/8 часток цієї нерухості, успадкували дружина - ОСОБА_7 , на той час будучи неповнолітніми доньки - ОСОБА_5 ( в подальшому після укладення шлюбу ОСОБА_1) та ОСОБА_3 ( в подальшому після укладення шлюбу ОСОБА_3), які проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.10.1985 р., виданого державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори.

Також, після смерті ОСОБА_6 , належне йому спадкове майно у вигляді Ѕ частки житлового будинку з погосподарськими спорудами в АДРЕСА_1 , яка складається з 1/8 части цієї нерухості, успадкувала його мати (бабця заявника) ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.10.1985 р., виданого державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори.

Після смерті батька, заявник почала проживати в будинку АДРЕСА_1 , одним із співвласників якого була її бабця ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабця заявника - ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

Встановлено, що відповідно до записів домової книги будинку АДРЕСА_1 , заявник зареєстрована у вказаному домоволодінні з 08.02.1990 року, виписалася з нього 30.07.1996 року, вже після смерті бабці.

Відповідно до довідки за підписом міського голови Новоодеської міської ради від 06.03.2019 р. за № 327/06-19, ОСОБА_2 . з 03.11.1983 року по липень 1996 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті батька та на момент смерті бабці, заявник проживала у вищевказаному домоволодінні, користувалася речами, які в ньому знаходяться і які належали як померлому батьку, так і померлій бабці, сплачувала комунальні послуги, робила ремонтні роботи, обробляла город та присадибну ділянку.

Показами свідка ОСОБА_4 підтверджено вказану обставину, а саме, те, що заявник фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, належним її бабці ОСОБА_2

Заінтересован особа, яка є рідною сестрою заявника та іншим спадкоємцем за законом, визнала заявлені вимоги ОСОБА_1

Роз`ясненням приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу О.М. Філіпенко відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої НОМЕР_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, зокрема, що не доведено факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті бабці ОСОБА_2

Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 цього Кодексу ,спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 цього Кодексу, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Так як ОСОБА_2 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1, правовідносини щодо спадкування регулюються ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно з п. п. 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР).

Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема доведення в судовому засіданні факту прийняття заявником спадщини, яка відкрилась після смерті її бабці, як дослідженими матеріалами справи, так і показами свідка, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановлення факту прийняття спадщину заявнику необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: