Справа № 359/1906/18
УХВАЛА

25 квітня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Керекези Я.І., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду в цивільній справі № 373/1906/18 за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Головного територіального управління юстиції у Київській області Бориспільського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя

встановив:

В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Головного територіального управління юстиції у Київській області Бориспільського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 подала клопотання про залишення вищезазначеного позову без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України в звязку з тим, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України. Зокрема, позивач не визначила зміст позовних вимог до кожного із відповідачів, що є порушенням вимог п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 заперечують проти задоволення клопотання.

Судом встановлено наступне.

26 квітня 2018 року до суду за підсудністю з Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Головного територіального управління юстиції у Київській області Бориспільського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя (т.1, а.с.37-40).

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2018 року вищезазначений позов було залишено без руху і позивачу надано строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання позивачем копії ухвали (т.1, а.с.42-43).

Причинами залишення позову без руху були: ненадання позивачем документа про вартість спільного майна для вирішення питання підсудності спору; неподання документа про сплату судового збору в повній мірі; в порушення ч.1 ст.177 ЦПК України позивачем не додано копій позовної заяви з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи.

25 травня 2018 року від позивача ОСОБА_4 надійшла заява про усунення недоліків вищезазначеної позовної заяви (т.1, а.с.46-70).

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2018 року було відкрито провадження по даному позову і призначено підготовче засідання у справі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Беллет проти Франції» Європейський Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відкривши провадження по даній справі, суд дійшов висновку, що позовна заява відповідає вимогам ЦПК України і може бути прийнята до розгляду. Недоліки, на які вказує представник відповідача, не є підставою для відмови у відкритті провадження по справі в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та можуть бути усунені в ході судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26.04.2019.

Суддя ОСОБА_10