ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року

м.Суми

Справа №591/7053/18

Провадження № 22-ц/816/3952/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Орлова І.В.,

суддів: Собини О.І., Хвостика С.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу № 591/7053/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 січня 2019 року (суддя Шелєхова Г.В., дата складання повного тексту рішення 23 січня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

в с т а н о в и в :

26 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі ПАТ «СМНВО») про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 грудня 2017 року по 31 жовтня 2018 року у сумі 89404,55 грн. Позов мотивує тим, що з 2011 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, починаючи з грудня 2017 року роботодавець нараховує, але не виплачує заробітну плату.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 січня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь позивача 89404,55 грн заборгованості по заробітній платі.

Стягнуто з ПАТ «СМНВО» на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «СМНВО» посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. При цьому вказує, що позивач не довів розмір заборгованості по заробітній платі належними доказами, оскільки розрахунковий лист не підтверджує факт виникнення заборгованості та не завірений належним чином, а інших доказів про заборгованість по заробітній платі не надав. До того ж, у грудні 2018 року позивачу було перераховано 4832 грн у рахунок заробітної плати за другу половину 2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить рішення суду залишити без змін. При цьому вказує, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а доводам відповідача про часткову сплату заборгованості по заробітній платі у грудні 2018 року суд апеляційної інстанції вже давав оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд зробив висновок, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що з 01 грудня 2017 року заробітна плата позивачу нараховувалась, але не виплачувалась і станом на жовтень 2018 року виникла заборгованість в сумі 89404,55 грн, яку суд стягнув на користь позивача.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2011 року працює в ПАТ «СМНВО» (а. с. 4-5).

Згідно з розрахунковим листом за жовтень 2018 року ОСОБА_1 до виплати за період з грудня 2017 року по жовтень 2018 року належить 89404,55 грн (а. с. 9).

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

На день звернення позивача до суду ПАТ «СМНВО» у строки, встановлені законом, не виплатило ОСОБА_1 заробітну плату за період з грудня 2017 року по жовтень 2018 року на загальну суму 89404,55 грн, тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення вказаної заборгованість по заробітній платі на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір заборгованості по заробітній платі не підтверджено належними та допустимими доказами не заслуговують на увагу.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 110 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

ПАТ «СМНВО», будучи ознайомленим зі змістом заявлених позивачем вимог, не надало суду належних та допустимих доказів на спростування суми заборгованості по заробітній платі позивача.

Додана до заяви про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 січня 2019 року копія довідки до доручення на перерахування заробітної плати ОСОБА_1 у сумі 4832 грн за другу половину грудня 2017 року містить не засвідчені в установленому законом порядку виправлення, тому не може братись до уваги як належний доказ часткового погашення заборгованості. Крім того, доказів на підтвердження факту зарахування позивачу зазначеної суми коштів на особовий рахунок позивача у банку відповідач не надав.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки справа є малозначною, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 7, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» залишити без задоволення.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.В.Орлов

Судді: О.І.Собина

С.Г.Хвостик