ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м. Київ

справа № 761/44245/17

провадження № 22-ц/824/4096/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Лисиці Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року у складі судді Волошина В.О. у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Перший інвестиційний банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайк-Сіті» про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю,

встановив:

У грудні 2017 року заявник Головне управління ДФС у Львівській області звернувся до суду з заявою, в якій просив суд зобов'язати ПАТ «Перший інвестиційний банк» надати заявнику інформацію про наявність та рух коштів на рахунку, відкритого ТОВ «Лайк-Сіті», за період з 19 лютого 2015 року по 31 грудня 2016 року із зазначенням контрагентів, дату відкриття рахунку, дату зупинення операцій по рахунку, відновлення операцій по рахунку, дату закриття рахунку, тощо (якщо вказане мало місце).

Заява обґрунтована тим, що ТОВ «Лайк-Сіті» перебуває на обліку платників податків у Галицькій об'єднаній ДПІ ГУ ДФС у Львівській області. Під час проведення документальної виїзної планової перевірки у ТОВ «Лайк-Сіті» за період з 19 лютого 2015 року по 31 грудня 2016 року, працівниками контролюючого органу було встановлено підприємства за місцем його реєстрації, про що складено відповідний акт. Заявник зауважує, що вказані обставини перешкоджають йому провести перевірку платника податків.

У відзиві на дану заяву, представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайк-Сіті» зазначив, що ГУ ДФС у Львівській області вже звернтався до Київського районного суду м.Одеси з аналогічною заявою і рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12.12.2017 року у задоволенні заяви було відмовлено, тому вважає що заява ДФС у даній справі є безпідставною.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року заяву ГУ ДФС у Львівській області залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС у Львівській області просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення судом норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що суд першої інстанції не встановлював обставин, якими обґрунтовані вимоги заяви, не встановлював змісту спірних правовідносин, не відхилив доказів податкового органу та не навів мотивів їх відхилення, не надав вмотивованої оцінки кожному аргументу заявника і не встановив чи були порушені права та інтереси податкового органу, за захистом яких мало місце звернення до суду. Крім того, відмовляючи в задоволенні заяви ГУ ДФС у Львівській області суд прийшов до висновку, що заявником не надано доказів оприлюднення плану-графіку проведення перевірок. Однак оприлюдненню підлягають плани-графіки перевірок починаючи з 2018 року, тоді як перевірка ТОВ «Лайк-Сіті» включена у графік у 2017 році. Більш того, оприлюднення плану-графіку на офіційному веб-сайті покладається на ДФС України.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надходили.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції свого представника не направили, клопотання про перенесення судового розгляду не подавали, направлена ТОВ «Лайк-Сіті» кореспонденція повернулась до суду без вручення, тому з урахуванням відсутності заяви про зміну місця знаходження та відповідно до положень ст. 131 ЦПК України, колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у відсутність нез'явившихся осіб, згідно ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до змісту ст. ст. 12,13,77-81 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутні правових підстав для задоволення поданої заяви про розкриття інформації, що містить банківську таємницю.

Судова колегія погоджується з таким висновком.

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: за рішенням суду (пункт 2 частина перша статті 62 Закону).

З аналізу зазначеної правової норми виходить, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб'єктом господарської діяльності.

При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов'язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.

Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об'єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Відповідно до статті 348 ЦПК України у заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної особи має бути зазначене обґрунтування необхідності та обставин, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). У зв'язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Із поданої ГУ ДФС У Львівській області заяви не вбачається обґрунтування необхідності та обставин за наявності яких можливе розкриття банківської таємниці. До заяви доданий акт про те, що за адресою: Івано-Франківська обл., Тисменицький район, м.Тисмениця, вул.Степана Бандери, 1 відсутні посадові особи ТОВ «Лайк-Сіті», також є акти про те, що у смт.Єзупіль, , вул.Степана Бандери, 1 відсутні посадові особи ТОВ «Лайк-Сіті». Зазначені акти викликають сумнів, оскільки у м.Тисмениця немає вул.Степана Бандери, проте у акті зазначено що за даною адресою була перевірка (а.с.9).

Крім того, заявником не зазначено і не додано відповідних відомостей в якій установі перебуває на обліку ТОВ «Лайк-Сіті», з наданого витягу Єдиного державного реєстру вбачається що місцезнаходження ТОВ : Івано-Франківська обл., Тисменицький район, смт.Єзупіль, вул.Степана Бандери, 1, що є територією ГУ ДФС у Івано-Франківській області та як вбачається з відзиву представника ТОВ «Лайк-Сіті», працівниками ГУ ДФС у Івано-Франківській області на підставі наказу № 1487 від 29.08.2017 року було проведено позапланову виїздну документальну перевірку ТОВ, про що надані відповідні докази (а.с.82-84).

Вирішуючи заяву, суд із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно встановив, що у заяві про розкриття інформації, яка є банківською таємницею щодо ТОВ «Лайк-Сіті», ГУ ДФС у Львівській області належне обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, не зазначені.

ГУ ДФС У Львівській області не надано доказів на підтвердження неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законодавством.

За вказаних обставин, висновок суду про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розкриття банківської таємниці є обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :