П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 756/17466/17

Номер провадження 22-ц/824/1111/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - ВербовоїІ.М., суддів Саліхова В.В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Маличівської Н. В.,

вивчивши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Диби О.В., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 201581-cred 15 січня 2008 року у розмірі 4 126,11 доларів США, що, відповідно до службового розпорядження НБУ від 01 вересня 2017 року станом 03 вересня 2017 року складає 105 999 грн. 77 коп., стягнення судових витрат з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено кредитний договір від № 201581- cred від 15 січня 2008 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 доларів США терміном до 15 липня 2009 року та зобов'язався повернути кредит, сплативши відсотки за його користування.

Разом з тим, ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору.

Враховуючи, що рішенням Заводського районного суду міста Дніпроджержинськ від 26 листопада 2010 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 4 206,13 доларів США, ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача лише частину заборгованості без врахування суми, що була стягнута вищевказаним рішенням суду.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року (51 - 52) відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» 16 жовтня 2018 року направило апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Скаржник зазначає, що судом було застосовано строки позовної давності в супереч норм цивільного законодавства, оскільки сторони не робили відповідної заяви.

15 січня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 201581-cred, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 5 000 доларів США терміном до 15 липня 2009 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами шляхом щомісячного погашення заборгованості, яка складається з відсотків, комісії, а також інших витрат відповідно до кредитного договору.

У разі порушення зобов'язань за кредитним договором, відсотки за користування кредитом підлягали сплаті у подвійному розмірі щомісячно і нараховувались на суму непогашеної в строк заборгованості.

Так, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, натомість відповідач порушив свої зобов'язання, не погасивши заборгованість за кредитом, відсотками та комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку чим станом на 03 вересня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 12 636,05 доларів США, що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2 612,32 доларів США та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 10 023,73 доларів США.

Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ від 26 листопада 2010 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у розмірі 4 206,13 доларів США, яку скаржник відняв від загальної суми заборгованості за кредитним договором.

Скаржник зазначає, що кредитор на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину заборгованості, тому заборгованість, що підлягає стягненню, становить 4 126,11 доларів США і складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження за поданою апеляційною скаргою та надано строк для подачі відзиву.

Відповідач не скористувався своїм процесуальним право на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року зупинено апеляційне провадження у даній справі до розгляду Великою Палатою Верхового Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року поновлено апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засідання з повідомленням учасників справи.

Представник позивач та відповідач чи його представник до суду апеляційної не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялось належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглядати справу без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15 січня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 201581-cred, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 5 000 доларів США строком до 15 липня 2009 року зі сплатою відсотків у розмірі 24% річних (а.с. 9 -10).

Заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ від 26 листопада 2010 року (а.с. 5 - 6) позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 201581-cred від 15 січня 2008 року, що станом на 25 жовтня 2008 року становить 33 070 грн. 51 коп., стягнуто солідарно з філії ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у Заводському районі міста Дніпроджержинськ та ОСОБА_2 заборгованість за договором поруки № 019 від 20 жовтня 2010 року, укладеним з поручителем - філією ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у Заводському районі міста Дніпроджержинськ з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 201581-cred від 15 січня 2008 року, у розмірі 200 грн., стягнуто з ОСОБА_2 витрати на надання юридичних послуг та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців у галузі права у розмірі 500 грн., стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 332 грн. 07 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., у решті позову - відмовлено.

У матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості від 03 вересня 2017 року (а.с. 7-8), з якого зокрема вбачається, що позивач зменшив загальну суму заборгованості за кредитним договором на вже стягнуту суму заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ від 26 листопада 2010 року, а тому, на думку останнього, залишок заборгованості за кредитом складає 8 724,21 доларів США.

Враховуючи, що законодавство не містить імперативної вимоги щодо стягнення всієї суми заборгованості, позивач у свої позовних вимогах просить стягнути лише заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4 126,11 доларів США.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до відповідача про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором, а також отримав судовий захист своїх прав.

Звернення з позовом про дострокове стягнення заборгованості змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору, оскільки вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі з момент звернення з позовом до суду.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів у повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з оглядку на таке.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до правового висновку ВеликоїПалати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи, що ПАТ КБ «Приватбанк» зверталось до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором № 201581-cred від 15 січня 2008 року та рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ від 26 листопада 2010 року ці вимоги було частково задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищевказані обставини призвели до зміни порядку, умов і строку дії кредитного договору, а, отже, відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України кредитор має право на повернення лише суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст судового рішення складено 19 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В. Шахова