ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 388/1203/18

провадження № 22-ц/4809/1057/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорова С. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Деменко О. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Комунальне підприємство редакція газети «Долинські новини»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області (суддя Степанов С. В.) від 04 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Комунального підприємства редакція газети «Долинські новини» про визнання недостовірною та спростування інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію, відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано такими обставинами: 21 липня 2018 року районною газетою «Долинські новини»» за № 29 (10785) опубліковано статтю під заголовком «З редакційної пошти» за підписами депутатів Першотравневої сільської ради Долинського району: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у якій стверджується, що ОСОБА_1 , зловживаючи службовим становищем, відправляє людей з громадських робіт до себе у двір наводити порядок і замість того, щоб косити бур`яни на територіях села, вони викошують їх у землевпорядника біля двору та у дворі. Позивач вважає, що розповсюджена інформація є недостовірною та такою, що ганьбить її честь, гідність, ділову репутацію та завдає моральних страждань. Розмір завданої їй відповідачами моральної шкоди вона оцінила в сумі 100000 грн.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Комунального підприємства редакції газети «Долинські новини» відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачка не надала доказів порушення відповідачами її особистих немайнові права чи спричинені моральної шкоди.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано невідповідністю висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення, дійсним обставинам цієї справи. Суд повністю поклався на покази свідків, але не дав належної оцінки наданим позивачем письмовим доказам: листам та довідкам, складеним Національною поліцією, письмові пояснення та фототаблиці. Суд помилково вважав, що публікація містить виключно оціночні судження про позивачку, натомість вона фактично була звинувачена у скоєнні злочину. Отже інформація, яка міститься у статті під назвою «З редакційної пошти» є недостовірною та завдає шкоди честі, гідності і діловій репутації позивачки а також спричинює їй моральні страждання.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Редакція газети «Долинські новини» надала письмовий відзив на апеляційну скаргу в якому заперечила доводи позивача про незаконність і необґрунтованість рішення суду. Вважає, що обставини, викладені у статті, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Позивач являться депутатом органу місцевого самоврядування і його ж посадовою особою, а тому має бути готова до публічної оцінки її діяльності, у тому числі критичної. Редакція газети повністю відтворила текст листа групи депутатів, але це не означає, що вона поділяє їх думку. Суд правильно застосував норми ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» та ст. 30 Закону України «про інформацію».

Інші відповідачі правом надати письмовий відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Позиції учасників справи, викладені ними в судовому засіданні

Позивачка та її представник адвокат Константінов О. Ф. підтримали апеляційну скаргу з мотивів, викладених у ній.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 в судове засідання особисто не з`явилися, а їх представник адвокат Чепура І. В. апеляційну скаргу не визнав.

Редакція газети «Долинські новини» повідомлена належним чином про час, дату і місце розгляду справи, але явку свого представника в судове засідання не забезпечила.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини

Позивачка ОСОБА_1 працює в Першотравневій сільській раді на посаді землевпорядника з 2003 року, водночас вона являється депутатом цієї ради.

Згідно розпоряджень Пешотравневого сільського голови від 13 липня 2018 року № 75 і № 76 громадянки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 16 липня 2018 року прийняті на роботу робітниками з благоустрою строком до дванадцяти днів на період виконання громадських робіт.

Згідно складеного позивачем, як відповідальною особою сільської ради, та затвердженого сільською головою графіку виходу на роботу осіб, що виконують громадські роботи, в період з 16 по 31 липня 2018 року у робочий час виконувалися роботи по благоустрою вулиці Шкільна в с. Першотравневе та вулиці Шевченка населеного пункту Мирне, а також обкошування доріг: Першотравневе Долинська, Першотравневе Мирне, Мирне Кропивницький.

Невстановленої дати депутати Першотравневої сільської ради ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зверталися з листом до редакції газети «Долинські новини», зокрема, вказано таке: «Також жителі села Першотравневе мали нагоду спостерігати, як землевпорядник ОСОБА_1 зловживаючи службовим становищем, відправляє людей з громадських робіт до себе у двір наводити порядок. Замість того, щоб косити бур`яни на території села, вони викошують їх у землевпорядника біля двору та в дворі.».

У випуску газети «Долинські новини» від 21 липня 2018 року № 29 (10785) на 4-й сторінці надрукована стаття під заголовком «З редакційної пошти», в якій повністю відтворено текст листа депутати Першотравневої сільської ради ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до редакції газети «Долинські новини» та зазначено його авторів, у тому числі вказано: «Також жителі села Першотравневе мали нагоду спостерігати, як землевпорядник ОСОБА_1 зловживаючи службовим становищем, відправляє людей з громадських робіт до себе у двір наводити порядок. Замість того, щоб косити бур`яни на території села, вони викошують їх у землевпорядника біля двору та в дворі.».

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Разом з тим ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Випадки обмеження цього права визначаються законом і лише в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 28, ст. 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність.

Відповідно до ч. 1, 4, 6, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Частина 2 ст. 302 ЦК України покладає обов`язок на фізичну особу, яка поширює інформацію, переконатися у її достовірності.

Згідно ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Право фізичної особи на відшкодування майнової та (або) моральної шкоди, яку завдано внаслідок порушення її особистого немайнового права, передбачено ст. 280 ЦК України.

Право фізичної особи на честь та гідність, їх недоторканність та недоторканність ділової репутації а також право на їх судовий захист передбачено ст.ст. 297, 299 ЦК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану фізичній особі моральну шкоду покладається на особу, яка її завдала.

Крім того, згідно ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України від 17 липня 1997 року № 465/97-ВР держава ратифікувала європейську Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Згідно ч. 1 ст. 10 цієї Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Частина 2 ст. 10 Конвенції визначає, що здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Відповідно до вимог п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

У разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі Резолюція).

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

У цій справі позивачка, яка являється діючим депутатом представницького органу місцевого самоврядування Першотравневої сільської ради, а також являється постановою особою спеціалістом з питань земельних відносин Першотравневої сільської ради доводить поширення відповідачами недостовірно інформації про неї, яке завдає шкоди її честі, гідності та діловій репутації, спричинило моральні страждання.

Такою інформацією, на думку позивача, є два речення з листа депутатів Першотравневої сільської ради ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до редакції газети «Долинські новини», який опубліковано випуску газети «Долинські новини» від 21 липня 2018 року № 29 (10785) на 4-й сторінці під заголовком «З редакційної пошти», а саме: «Також жителі села Першотравневе мали нагоду спостерігати, як землевпорядник ОСОБА_1 зловживаючи службовим становищем, відправляє людей з громадських робіт до себе у двір наводити порядок. Замість того, щоб косити бур`яни на території села, вони викошують їх у землевпорядника біля двору та в дворі.».

Факт поширенні цієї інформації відповідачами є доведеним і жодним з учасників справи не заперечується.

Автори листа стверджують у ньому, що жителі села Першотравневе були очевидцями того, що позивачка, яка являється посадовою особою органу місцевого самоврядування, користуючись своїм становищем, зловживаючи своїми правами, примусила осіб, які виконують громадські роботи, здійснювати обкошування бур`янів на її подвір`ї та навколо нього.

Поширюючи цю інформацію, автори листа зазначають, що її джерелом є мешканці села Першотравневе очевидці цієї події, які за їх клопотанням були допитані судом в якості свідків по справі та підтвердили ці обставини, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , які безпосередньо виконували громадські роботи за розпорядженням землевпорядника ОСОБА_1 , частково підтвердили поширену інформацію, вказавши, що за розпорядженням позивачки вони обкошували бур`яни вздовж доріг с. Першотравневе, зокрема біля її подвір`я. Факт виконання ними будь-яких робіт на подвір`ї позивачки не підтвердили.

Суд, оцінивши показання усіх допитаних ним свідків, дійшов висновку, що поширена інформація не являється недостовірною.

В апеляційній скарзі позивачка посилається на неправильну оцінку судом доказів, яка полягає у прийнятті ним до уваги виключно показань свідків та залишенні поза увагою наданих нею письмових доказів у справі, а саме: листа начальника Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 31 липня 2018 року, довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 . Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 31 липня 2018 року, рапорту ст. ДОП Долинського СППП ВП ГУНП в Кіровоградській області від 28 липня 218 року, пояснень ОСОБА_15 від 26 липня 2018 року та ОСОБА_16 від 25 липня 2018 року, фототаблиці, які доводять відсутність в діях позивачки складу кримінального правопорушення.

Проте письмові докази, на які посилається позивачка в апеляційній скарзі, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Вбачається, що 16 січня 2019 року в підготовчому судовому засіданні позивачка звернулася до суду з письмовим клопотанням про залучення вказаних письмових доказів до справи (с. 89), але, згідно протоколу судового засідання від 16 січня 2019 року (с. 96), суд постановив ухвалу про відхилення цього клопотання.

Згідно ст. 353 ЦПК України ухвала суду про відмову у прийнятті доказів окремому оскарженню від рішення суду не підлягає, але заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення.

В поданій позивачкою апеляційній скарзі відсутнє посилання на незаконність ухвали суду про відмову в прийнятті додаткових доказів. Аналогічне клопотання про прийняття додаткових доказів до суду апеляційної інстанції позивачкою не подавалося, до скарги такі докази нею не додано.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

За таких обставин доводи апеляційної скарги про неправильну оцінку доказів судом першої інстанції, надання необґрунтованої переваги одних доказів над іншими, є безпідставними.

Суд дійшов правильного висновку, що поширена відповідачами інформація, яка стосується позивачки, не є явно недостовірною.

За своїм змістом інформація, викладена в листі до редакції газети «Долинські новини» щодо позивачки є негативною, проте не являється такою, що принижує її честь, гідність та завдає шкоди діловій репутації.

Лист депутатів Першотравневої сільської ради до редакції газети «Долинські новини» являв собою по суті відгук на статтю «Бурхливе обговорення», опубліковану в газеті «Долинські новини» від 14 липня 2018 року № 28 (10784) у якій автор Роман Афонченко висвітлив чергову сесію VІІ скликання Першотравневої сільської ради, яка відбулася 11 липня 2018 року, та подав власні коментарі щодо цієї події (с. 57).

У цьому листі депутати (відповідачі по справі) виклали критичну оцінку, як діяльності сільської ради в цілому, так і її голови та землевпорядника, окремо а також навели обставини, які лягли в основу такої оцінки.

Твердження апеляційної скарги про те, що відповідачі звинуватили позивачку у скоєнні злочину не відповідає обставинам справи.

В контексті поширеної інформації, вказівка авторів листа на «зловживання службовим становищем» з боку ОСОБА_1 не являється констатацією факту вчинення кримінального правопорушення, а є особистою оцінкою дій посадової особи, яка, на думку авторів, виходить за межі загальноприйнятих норм поведінки публічної особи. оскільки відповідачі хоч і поставили під сумнів добропорядність позивачки, але не стверджували про скоєння нею злочину, тому презумпція невинуватості ними не була порушена.

Зважаючи на статус позивачки інформація, яка стала відома відповідачам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і була ними поширена у листі до редакції газети, а згодом і в ЗМІ, становила інтерес для всієї громади (публічний інтерес) і не стосувалася особистого життя позивачки. У зв`язку з цим відповідачі мали право на її збирання та поширення, надання суб`єктивної оцінку діям публічної особи.

Щодо пред`явлених позивачкою вимог до редакції газети «Долинські новини», то вони є вочевидь безпідставними, оскільки згідно п. 3 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб.

Тобто, враховуючи, що поширена редакцією газети інформація про позивачку була отримана від депутатів Першотравневої сільської ради, оприлюднена від їх імені дослівно, а тому, навіть за умови доведеності, що така інформація недостовірна та завдає шкоди особистим немайновим правам позивачки, редакція газети не може бути притягнута до цивільно-правової відповідальності в силу прямої заборони Закону.

Правильно встановивши обставини справи, суд першої інстанції вірно застосував положення ст. 277 ЦК Українита дійшов до правильного висновку, що інформація, про спростування якої пред`явила вимоги ОСОБА_1 , не підлягає визнанню недостовірною, оскільки стосується позивачки, як публічної особи та її професійної діяльності на посаді депутата і землевпорядника Першотравневої сільської ради, а тому вона повинен бути готовою до негативної оцінки, оскільки межа допустимої критики щодо неї є значно ширшою.

Поширена відповідачами інформація є неприємною для позивачки, однак вона не виходить за рамки суспільної моралі, висловлена у формі, яка не принижує гідність, честь чи ділову репутацію, не носить характеру завідомо неправдивої.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 30 липня 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді С. М. Єгорова

С. І. Мурашко