Справа № 509/1364/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого -судді Кочко В.К.

секретаря Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольської селищної ради Одеської області про скасування (зняття) заборони

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року до Овідіопольського районного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Овідіопольської селищної Ради, про скасування (зняття) арешту. Позов мотивовано тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року її чоловіка ОСОБА_2 , з яким вона з 30 жовтня 1974р. перебувала у зареєстрованому шлюбі, залишилося спадкове майно у вигляді належного йому на праві власності житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, а також земельної ділянки площею 0,1111га з кадастровим номером НОМЕР_1 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Після звернення позивачки у встановлений законодавством 6-місячний строк, як спадкоємця І-ої черги, до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за закономприватний нотаріус Могила М.М., 21.06.2016р. завела спадкову справу №20/2016р. і 10.07.2017р. видала їй лише Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а свідоцтво про право на житлового будинку з господарським будівлями та спорудами вона видати не змогла оскільки на цей будинок є обтяження у вигляді заборони.Заборона на будинок була накладена державним нотаріусом на підставі Повідомлення про видачу ссуди, б/н від 01.07.1986р., направленого до нотаріуса «Овідіопольським районним агропромисловим об`єднанням Одеської області УРСР».

Так як, обґрунтованість накладення заборони нічим документально не підтверджено, через відсутність Повідомлення тавідомостей у ЄРДРПОУ про існування «Овідіопольського районного агропромисловим об`єднання Одеської області УРСР», то позивачка вважає, що наявність цієї заборони штучно позбавляє її права отримати будинок у власність в порядку спадкування, а тому просила суд цю заборону виключити з «Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна».

Позивачка та її представник до суду не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву у якої просив суд розглянути справу за їх відсутністю, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі на підставі наданих документів.

Представник відповідача - Овідіопольської селищної ради у судове засідання не з`явився, однак селищна рада подала до суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наданих документів за відсутністю сторін.

Дослідивши матеріали справи суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв`язку з наступним:

З паспорту позивачки та свідоцтва про смерть її чоловіка ОСОБА_2 вбачається, що вона дійсно з 30.10.1974р. по 28.04.2016р. перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, а тому є спадкоємцем І-ої черги за законом.

З свідоцтва про право власності на жилий будинок № НОМЕР_2 від 10.07.1992р., яке було видане на підставі рішення виконкому Овідіопольської районної ради народних депутатів №107 від 06.07.1992р. вбачається, щопісля смерті чоловіка позивачки залишилося спадкове майно у вигляді належного йому на праві власності житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, а також земельна ділянка площею 0,1111га з кадастровим № НОМЕР_1 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Листом приватного нотаріуса №287/02-14 від 30.06.2017р., Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.07.2017р.; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.07.2017р. на земельну ділянку; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2017р. підтверджено, що 21.07.2016р. приватним нотаріусом була заведена спадкова справа №20/2016р., а позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом лише на земельну ділянку, право власності на яку у встановленому законодавством порядку було зареєстровано у відповідних реєстрах.

З Інформаційної довідки з «Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №150437293 від 20.12.2018р.»вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є відомості про реєстрацію 06.11.2006р.заборони на нерухоме майно у вигляді належного ОСОБА_2 будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,які були внесені Овідіопольською державною нотаріальною контороюна підставі Повідомлення про видачу ссуди, б/н від 01.07.1986р., направленого до нотаріуса «Овідіопольським районним агропромисловим об`єднанням Одеської області УРСР».

Вказана заборона була накладена нотаріусом відповідно до діючого на той час Закону УРСР «Про державний нотаріат`від 25.12.1974р. N 3377-VIII, який і повинен був знімати ці заборони (ст.ст.13, 54, 55).

Однак, листом №1096/01-16 від 17.09.2018р. нотаріус повідомила, що Овідіопольська районна нотаріальна контора інформацією щодо цієї заборони не володіє, а всі справи, що велися до 2000р. були передані на зберігання до Одеського державного нотаріального архіву

Одеський державний нотаріальний архів Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України 23.11.2018 року надав листа №2321/01-20 у якому заначив, що у документах, переданих Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою на зберігання до Одеського державного нотаріального архіву інформація щодо «Повідомлення про видачу ссуди» Овідіопольського РАПО від 01.07.1986р. - відсутня.

Овідіопольська районна державна адміністрація повідомила, що відомостями щодо існування «Овідіопольського РАПО» не володіє.

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вбачається, що юридичної особи під назвою «Овідіопольське районне агропромислове об`єднання Одеської області УРСР» ЄДРЮО ФОП та ГФ МЮ України не зареєстровано.

Отже, судом встановлено, що дійсно у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є відомості про реєстрацію 06.11.2006р. заборони на нерухоме майно наявність якої перешкоджає отриманню позивачкою свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому її майнові права підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду і одним із способів захисту цього права є припинення дії, яка порушує право.

За приписами ст.ст.1216,1223ЦК під спадкуванням розуміється перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб і право на яке виникає у день відкриття спадщини.

Як зазначено у Постанові № 5 Пленуму ВССУ «Про судову практику про зняття арешту з майна» від 03.06.2016р. спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

За ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 1, 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пунктом 2.6 «Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 3502/5 від 12.12.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року N 1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Згідно ст.ст. 316, 319 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, і власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З огляду на те, що на день звернення позивачки до суду ні в державної нотаріальної конторі, ні Одеському державному нотаріальному архіві відсутні відомості про наявність «Повідомлення про видачу ссуди» Овідіопольського РАПО від 01.07.1986р., а у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань`юридичної особи під назвою «Овідіопольське районне агропромислове об`єднання Одеської області УРСР» не зареєстровано, то суд вважає за необхідне відомості про заборону виключити з вказаного реєстру .

На підставі викладеного, керуючись 263-265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Відомості про заборону на нерухоме майно у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та на який була накладена заборона згідно повідомлення видачі позики (ссуди) б/н від 01.07.1986р. поданим до нотаріуса «Овідіопольським районним агропромисловим об`єднанням Одеської області УРСР» з «Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна» - виключити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на протязі 30 діб через Овідіопольський районний суд апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Кочко В.К.