Справа № 311/1076/19
Провадження № 2/311/530/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві позивач вказує, що вона - ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_2) С.П. є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3. При цьому у свідоцтві про народження позивачки, складеному російською мовою, прізвище батька та матері було записано як «Гладыщук», дівоче прізвище позивачки українською мовою у свідоцтві про одруження вказано як «Гладищук».

У свідоцтві про народження батька позивачки, складеному російською мовою, його прізвище записано як «Гладыщук», його батьками вказано: «Гладыщук Семен Федотович» та «Гладыщук Лукия Артемьевна».

15 вересня 2018 року, після тривалої хвороби, батько позивачки помер, у його свідоцтві про смерть написання прізвища українською мовою значиться як «Гладищук». Також у виписному епікризі з картки стаціонарного хворого 3413/963 міської лікарні м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області про перебування на лікуванні з 06 вересня по 30 вересня 2010 року з приводу інсульту та супутніх хвороб, прізвище батька позивачки російською мовою зазначено як «Гладыщук».

У батька позивачки була рідна сестра, тітка позивачки, у свідоцтві про народження якої, прізвище російською мовою вказано, як «Гладышук», ім'я та по батькові «Домна Семеновна», записи про батьків - аналогічні тим, що записані у свідоцтві про народження батька позивачки. 11 листопада 1962 року рідна тітка позивачки одружилася та змінила прізвище, як вказано у свідоцтві про одруження на російській мові з «Гладыщук» на «Кот».

У обліково-послужній картці до військового квитка батька позивачки, складеного російською мовою на ім'я «Гладышук Павла Семеновича», у пункті про сімейний стан є записи про його дружину - «ОСОБА_4 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1», сестру - «ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2», доньку - «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3».

У рідної тітки позивачки - ОСОБА_7 була донька - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка доводиться двоюрідною сестрою позивачки.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2006 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, була визнана недієздатною у зв'язку з хронічним психічним захворюванням, її опікуном була призначена ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_8 та її батьки: ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних долях - по 1/3 кожен. Після смерті ОСОБА_9 на 1/3 частину у праві власності на вказану квартиру Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво на спадщину за законом в рівних частинах - на 1/2 частку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 31 січня 2007 року.

ОСОБА_7 померла 05 січня 2008 року. Після її смерті іншого опікуна ОСОБА_8 не призначалося. До захворювання у вересні 2010 року батько позивачки ОСОБА_2 повною мірою опікувався рідною племінницею ОСОБА_8, яка потребувала стороннього догляду. У зв'язку з тим, що після інсульту та супутніх хвороб, батько позивачки вже сам потребував стороннього догляду, він не міг опікуватися племінницею та проживав у Волинській області, де за ним доглядала до смерті позивачка. ОСОБА_8 була поміщена спочатку до Молочанської психіатричної лікарні, а потім до спеціалізованого інтернату.

ОСОБА_8 на початку 2013 року була знята з реєстрації у належній їй квартирі, проте батько позивачки ОСОБА_2 та позивачка цікавилися лікуванням та станом здоров'я родички ОСОБА_8

01 жовтня 2014 року, у віці 54 років, ОСОБА_8 померла в селі Любомирівка Вільнянського району Запорізької області.

На початку березня 2019 року, зателефонувавши до Любомирівського психоневрологічного інтернату, який знаходиться у Вільнянському районі Запорізької області, позивачка дізналася про смерть своєї двоюрідної сестри ОСОБА_8 від працівника цього закладу. Раніше позивачка, постійно проживаючи у Волинській області, не могла довідатися про смерть своєї двоюрідної сестри ОСОБА_8, оскільки з кінця 2010 року до смерті доглядала свого хворого батька, сама проходила тривале та постійне лікування репродуктивної системи, була вагітною та народила дитину.

Після смерті ОСОБА_8 лишилося спадкове майно у вигляді двокімнатної квартири №63 по вул. Леніна в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, право власності на яку належало їй: в частині 1/3 - на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло; на 1/6 частку - (після смерті її батька) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 січня 2007 року. Ще 1/3 частку у праві власності на вказану квартиру ОСОБА_8 успадкувала за законом після смерті матері ОСОБА_7, відповідно до положень ст.ст.1261, 1268 ч.3 ЦК України, оскільки на час смерті постійно проживала зі спадкодавцем. До теперішнього часу позивач, знаючи про те, що ОСОБА_8 перебуває у інтернатному закладі, опікувалася вказаною квартирою, здійснювала платежі за житлово-комунальні послуги.

При зверненні позивачки до Вільнянської державної нотаріальної контори в рамках спадкової справи №93/2019, заведеної після смерті ОСОБА_8, яка померла 01 жовтня 2014 року, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини.

Враховуючи той факт, що у зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища батька позивачки та його рідної сестри у документах, складених російською та українськими мовами: «Гладищук», «Гладышук», «Гладищук», для оформлення в подальшому спадщини в нотаріальній конторі позивачкою, необхідно встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8 була двоюрідною сестрою позивачки, позивач просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_8, яка померла 01 жовтня 2014 року та ОСОБА_1, як між двоюрідними сестрами, а також просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої 01 жовтня 2014 року двоюрідної сестри ОСОБА_8 протягом шести місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

В підготовче судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, але надали суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

В підготовче судове засідання представник відповідача не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (частина 4).

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що 28 листопада 1974 року народилась позивач ОСОБА_10, в свідоцтві про народження якої в графі «батько» записаний «Гладыщук Павел Семенович» (російської мовою) та в графі «мати» записана «Гладыщук Татьяна Дмитриевна» (російською мовою), що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЖС №448112 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про одруження серія І-ЕГ №047970 позивач уклала шлюб з ОСОБА_11 та набула прізвище «Дубовик» (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про народження серія ЯЦ №070657 12 червня 1950 року народився ОСОБА_12 (російською мовою), батьками у свідоцтві зазначені «Гладышук Семен Федорович» та «Гладышук Лукия Артемьевна» (російською мовою) (а.с.12).

Згідно обліково-послужної картки до військового квитка ОСОБА_12 (російською мовою) у пункті «сімейний стан» записи про його дружину - «ОСОБА_12 ОСОБА_5 1956 г.», сестру - «ОСОБА_6, 1929 г.», доньку - «ОСОБА_4, 1974 г» (російською мовою) (а.с.17).

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ЕГ №223974 ОСОБА_2 помер 12 червня 1950 року (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про народження серія ЯД №001537 13 вересня 1929 року народилась ОСОБА_13 (російською мовою), батьками у свідоцтві зазначені «Гладышук Семен Федорович» та «Гладышук Лукия Артемовна» (російською мовою) (а.с.15).

Згідно свідоцтва про одруження серія ЯФ №613682 ОСОБА_13 (російською мовою) уклала шлюб з ОСОБА_14 та набула прізвище «Кот» (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про народження серія ІІ-УР №343119 15 липня 1960 року народилась ОСОБА_8, в графі «мати» записана «Кот Домна Семеновна» (а.с.18).

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2006 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, була визнана недієздатною у зв'язку з хронічним психічним захворюванням, її опікуном була призначена ОСОБА_7 (а.с.19).

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-ЖС №094118 ОСОБА_7 померла 05 січня 2008 року (а.с.21).

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ЖС №449748 ОСОБА_8 померла 01 жовтня 2014 року (а.с.25).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 квітня 2000 року квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності в рівних долях - по 1/3 належить ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с.20).

Згідно свідоцтва на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №111, після смерті ОСОБА_9 спадкоємцем Ѕ частки майна квартири АДРЕСА_2 є його донька ОСОБА_8 (а.с.26), що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.27).

Відповідно свідоцтва на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №109, після смерті ОСОБА_9 спадкоємцем Ѕ частки майна квартири АДРЕСА_2 є його дружина ОСОБА_7 (а.с.28), що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.29).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 березня 2019 року №422/02-31 ОСОБА_15 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 01 жовтня 2014 року ОСОБА_8 у звязку з тим, що ОСОБА_1 пропустила визначений законом строк для озернення до нотаріальної контори (а.с.30).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55484727 від 15 березня 2019 року, виданого Вільнянською державною нотаріальною конторою, 15 березня 2019 року за № 93/2019 було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_8, яка померла 01 жовтня 2014 року (а.с.31).

Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_8, із заявою про прийняття спадщини звернулася позивач ОСОБА_1 (а.с. 47).

Згідно відповіді КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР від 01 квітня 2019 року, вказано, що в особовій справі померлої ОСОБА_8 значиться інформація про відсутність у неї родичів, у звязку з чим КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР не мала змоги повідомити її родичів про смерть ОСОБА_8

Крім того, матеріали справи містять медичні документи, які підтверджують лікування позивача в 2014 році.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що під час розгляду справи заявником належними та допустимими доказами підтверджено наявність родинних відносин між нею та померлою 01 жовтня 2014 року ОСОБА_8, як між двоюрідними сестрами, а відсутність підтвердження факту родинних відносин унеможливлює звернення її до нотаріальної контори для оформлення спадщини, а зазначені позивачем причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, зокрема, необхідність догляду за хворим батьком, своїм станом здоровя, вагітністю та пологами, а також віддаленістю місця поживання є вагомими та поважними, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 77, 80, 263-268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та померлою 01 жовтня 2014 року ОСОБА_8, як між двоюрідними сестрами.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_1), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3, додатковий строк терміном в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_8, яка померла 01 жовтня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_16