Справа № 161/1460/19
Провадження № 2/161/1230/19

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 квітня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Грабовській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем зареєстрованого 21 листопада 1987 року, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду 11 грудня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано.

Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на сьогоднішній день проживає разом з матірю.

Вказує, що протягом тривалого періоду відповідач не дбає про матеріальний стан дитини, а тому, дитина фактично перебуває на її повному утриманні. Також зазначає, що не має можливості в повній мірі забезпечити належний рівень проживання для дитини. Добровільно домовитися про сплату аліментів їй не вдалося.

З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 2027,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-порталі судової влади. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі зареєстрованого Іващуківською сільською радою Червоноармійського району Рівненської області 21 листопада 1987 року (а.с.4).

Як вбачається з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5).

В шлюбі народився дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження дитини вбачається, що ОСОБА_2 являється батьком дитини (а.с. 6).

Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітніх дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходяться на утриманні та вихованні матері.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, той факт, що обовязок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1300 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання дитини в розмірі 2027,00 грн. в місяць на дитину, не підтверджені належними і допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають до часткового задоволення.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі - 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.01.2019 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави суму в розмірі 768(сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3;

Відповідач ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1.

Заочне рішення в повному обсязі складено 19 квітня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк