Справа № 431/7122/18
Провадження № 2/431/242/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 квітня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Логвіненко Т.Г.,

за участю секретаря Гапотченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільськ цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про повернення протиправно отриманої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2018 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь управління соціального захисту населення Старобільської РДА кошти у сумі 2858,27 грн., зайво сплачених у вигляді щомісячної адресної допомоги тимчасово переміщеним особам, а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що до УСЗН звернулася ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на обліку, як тимчасово переміщена особа з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції, за адресою: Старобільський район, с. Підгорівка, вул. Леніна, 127. Відповідач надала заяву від 01.09.2015 року про призначення їй адресної допомоги на проживання особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України. В заяві відповідач зазначила, що вона не має депозитних рахунків та попереджена, що у разу неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги її виплату буде припинено.

На підставі п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року, рішенням від 03.09.2015 року цей вид допомоги відповідачу було призначено на термін з 01.09.2015 року по 29.02.2016 рік в сумі 884 грн. щомісячно.

24.11.2015 року відповідачем було відкрито в ПАТ «Приватбанк» депозитний рахунок на суму 70000,000 грн. Всупереч п. 11 Порядку, вона не повідомила про цей факт УСЗН.

Проте пунктом 6 Порядку встановлено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатної особи складав станом на 24.11.2015 1378 грн., на 29.02.2016 1450 грн. За таких обставин з моменту відкриття депозитного рахунку відповідач втратила право на цей вид допомоги, оскільки сума депозиту перевищувала 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи, як на момент його відкриття, так і при поданні заяв на подовження виплат. Таким чином шляхом надання недостовірних відомостей про відсутність депозитного рахунку відповідач неправомірно отримала державну допомогу у період з 24 листопада 2015 року по 29 лютого 2016 року на загальну суму 2858,27 грн.

Факт наявності депозитного рахунку на імя відповідача встановлений в процесі здійснення Міністерством фінансів верифікації виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, затвердженого Постановою КМУ від 18.02.2016 року № 136. Мінсоцполітики здійснило розсилку файлів з отриманою інформацією захищеними каналами звязку згідно з вимогами законодавства про захист персональних даних.

26.10.2016 року відповідачу особисто надано вимогу про повернення зайво сплачених коштів, до якого додано акт перевірки наданої ним інформації та розрахунок суми коштів, яка підлягає поверненню. Проте в добровільному порядку до теперішнього часу відповідач не виплатила належні до повернення в бюджет кошти в сумі 2858,27 грн., а тому позивач змушений звернутись до суду.

Позивач належним чином повідомлений до суду не зявився, надав заяву в якій просив суд справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином.

10 квітня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані представником позивача докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що 01.09.2015 до УСЗН звернулася ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на обліку, як тимчасово переміщена особа з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції, за адресою: Старобільський район, с. Підгорівка, вул. Леніна, 127. Відповідач надала заяву від 01.09.2015 року про призначення їй адресної допомоги на проживання особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України. В заяві відповідач зазначила, що вона не має депозитних рахунків та попереджена, що у разу неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги її виплату буде припинено (а.с.8-9).

На підставі п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року, рішенням від 03.09.2015 року цей вид допомоги відповідачу було призначено на термін з 01.09.2015 року по 29.02.2016 рік в сумі 884 грн. щомісячно (а.с.7).

24.11.2015 року відповідачем було відкрито в ПАТ «Приватбанк» депозитний рахунок на суму 70000,000 грн. Всупереч п. 11 Порядку, вона не повідомила про цей факт УСЗН.

Проте пунктом 6 Порядку встановлено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатної особи складав станом на 24.11.2015 1378 грн., на 29.02.2016 1450 грн.

За таких обставин з моменту відкриття депозитного рахунку відповідач втратила право на цей вид допомоги, оскільки сума депозиту перевищувала 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи, як на момент його відкриття, так і при поданні заяв на подовження виплат. Таким чином шляхом надання недостовірних відомостей про відсутність депозитного рахунку відповідач неправомірно отримала державну допомогу у період з 24 листопада 2015 року по 29 лютого 2016 року на загальну суму 2858,27 грн.

Факт наявності депозитного рахунку на імя відповідача встановлений в процесі здійснення Міністерством фінансів верифікації виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, затвердженого Постановою КМУ від 18.02.2016 року № 136. Мінсоцполітики здійснило розсилку файлів з отриманою інформацією захищеними каналами звязку згідно з вимогами законодавства про захист персональних даних.

26.10.2016 року відповідачу надано вимогу про повернення зайво сплачених коштів, до якого додано акт перевірки наданої ним інформації та розрахунок суми коштів, яка підлягає поверненню (а.с.4).

Проте в добровільному порядку до теперішнього часу відповідач не виплатила належні до повернення в бюджет кошти в сумі 2858,27 грн.

Пунктом 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі й на оплату комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року встановлено, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу, але відповідачем в добровільному порядку ці кошти не повернуто.

Разом з тим, відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, у звязку із повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн.

На підставі викладеного та керуючись 3,10,141,263,264,265,280-284,287 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про повернення протиправно отриманої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації (р/р 7519 ГУДКСУ у Луганській області, МФО 820172 Держказначейська служба м. Київ) суму заборгованості у розмірі 2858 (дві тисячі вісімсот пятдесят вісім) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації (р/р 7519 ГУДКСУ у Луганській області , МФО 820172 Держказначейська служба м. Київ) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу відповідно до ст. 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суду Луганської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.Г.Логвіненко