Справа № 750/8978/15-ц
Провадження № 2/750/1196/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючої судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участі позивача, представника позивача ОСОБА_1, представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Ніколаєва В.В., представника Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"- Тищенко К.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення страхового відшкодування,

третя особа - Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк",

в с т а н о в и в:

01.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просив зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Страхова група "TAC" виконати умови договору страхування ПК/21 № А 405154 від 16.05.2014 року та сплатити на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" страхове відшкодування в розмірі 32275,94 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору № R4В від 17.05.2013 року, стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "TAC" на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 40 359,32 грн., 1758,60 грн. у відшкодування витрат за проведення судової експертизи та 726,35 грн. у відшкодування сплаченого судового збору, а всього 114 753, 18 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16 травня 2014 року між Позивачем та Відповідачем в особі директора Чернігівської філії ПАТ "СГ "TAC" та Третьою особою було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 № А 405154. Згідно умов Договору страхування було застраховано транспортний засіб Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно п. 2.1. Договору страхування страхова сума становить 207740,00 грн. Згідно п. 2.4. Договору страхування Позивач сплатив Відповідачу страхову премію в розмірі 8226,50 грн. Страховими ризиками згідно умов Договору страхування є: "ДТП", "Пожежа", "Стихійне лихо", "ПДТО" та "Незаконне заволодіння". 05 травня 2015 року сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу. Позивач звернувся із відповідною заявою до Відповідача про настання події, що має ознаки страхової, відповідачу були надані усі необхідні документи передбачені Договором страхування. Транспортний засіб було перевезено на сервісне СТО, де було оглянуто представником Відповідача та відповідним експертом. За наслідками огляду було складено Висновок № 160 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 04.06.2015 року. Крім того, 02.06.2015 року сервісним СТО був виписаний рахунок-фактура № CN-0002462, де також була зазначена сума ремонтних робіт.

Всі ці документи були надані Відповідачу. 25.06.2015 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, де вказав, що оскільки вигодонабувачем по Договору страхування є ПАТ "ВТБ Банк" та з урахуванням листа, який міститься в страховій справі від ПАТ "ВТБ Банку", просив здійснити виплату на рахунок відкритий в банку з метою погашення кредитної заборгованості. Останній необхідний документ для складання страхового акту Позивачем було надано відповідачу 25.06.2015 року (рахунок фактура від 02.06.2015 року та Заява про виплату страхового відшкодування від 25.06.2015 року). Таким чином, з урахуванням вимог п. 14.7 Договору страхування, страховий акт відповідач мав скласти в строк до 10 липня 2015 року (10 робочих днів). Згідно п. 14.10.3. Договору страхування виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 5 робочих днів з моменту складання страхового акту, тобто в даному випадку відповідач зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування в строк до 17 липня 2015 року. Відповідач частково сплатив страхове відшкодування в розмірі 51015,40 грн. Таким чином, позивач вважає, що залишок заборгованості по Кредитному договору Позивача перед Третьою особою становить 32275,94 грн., що підтверджується довідкою № 278/131-2 від 12.11.2015 року. Договором страхування не передбачено, що сума страхового відшкодування зменшується на суму уже виплаченого раніше страхового відшкодування по іншому страховому випадку. Згідно п. 1 висновку експерта ринкова вартість транспортного засобу на момент перед його пошкодженням у ДТП, яка сталася 05.05.2015 року склала 262923,81 грн. Згідно п. 3 висновку експерта вартість відновлювального ремонту транспортного засобу станом на дату ДТП -05.05.2015 року при умові використання вихідних даних рахунку - фактури № CN-0002462 від 02.06.2015 року становить 157177,22 грн. Позивач вважає, що в даному випадку, застосуванню підлягає саме даний пункт висновків, оскільки транспортний засіб було відремонтовано безпосередньо по даному рахунку-фактурі, сума якого значно менша від суми вказаної у висновку спеціаліста, який здійснювався на підставі Акту огляду та додаткових актів огляду транспортного засобу. Таким чином, враховуючи приписи п. 8.20 Договору страхування має місце відсутність факту знищення забезпеченого транспортного засобу. Крім того, відповідно до п. 2.1 Договору страхування, страхова сума становить 207740,00 грн., в той же час, ринкова вартість транспортного засобу станом на 05.05.2015 року становить 262923,81 грн. Отже, в даному випадку в наявності недострахування, коефіцієнт якого становить 0,79. Таким чином, враховуючи вимоги п. 14.3.1 Договору страхування, розмір страхового відшкодування становить 72635,26 грн. Враховуючи те, що Банк виявив бажання отримати страхове відшкодування в рахунок погашення кредитної заборгованості, що підтверджується листом, наявним в матеріалах страхової справи, сума в розмірі 32275,94 грн. має бути стягнута з Відповідача на користь Банку. Решта суми, страхового відшкодування, що становить 40359,32 грн. підлягає стягненню на користь Позивача.

24.06.2019 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова группа «ТАС» на його користь страхове відшкордування в розмірі 72635 грн. 26 коп.

Вказану заяву мотивував тим, що за час розгляду справи здійснив повне погашення кредиту, який був отриманий у третьої особи, що свідчить про відсутність будь-яких зобов`язань позивача перед ПАТ «ВТБ «БАНК», а тому розмір страхового відшкодування складає 72635 грн. 26 коп., яке складається з (157177х0,79) - 519,35франшиза - 51015,40страхове вдшкодування = 72635,26.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримували. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні в задоволенні позову.

Представник третьої особи поклався на думку суду.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що17 травня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого, банк надав позичальнику 102500,00 грн зі сплатою 15,49 % за користування кредитом, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором.

16 травня 2014 року між Позивачем та Відповідачем в особі директора Чернігівської філії ПАТ "СГ "TAC" та Третьою особою було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 № А 405154. Згідно умов Договору страхування було застраховано транспортний засіб Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно п. 2.1. Договору страхування страхова сума становить 207740,00 грн.

Згідно п. 2.4. Договору страхування Позивач сплатив Відповідачу страхову премію в розмірі 8226,50 грн.

Відповідно до п. 16.3 Договору страхування, дія договору припиняється з дати переходу права власності на ЗТЗ до іншої особи у випадку зміни власника ЗТЗ (окрім випадків смерті Страхувальника).

Страховими ризиками згідно умов Договору страхування є: "ДТП", "Пожежа", "Стихійне лихо", "ПДТО" та "Незаконне заволодіння".

05 травня 2015 року сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2

13 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СГ «TAC» із заявою про настання 05 травня 2015 року страхової події.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №160, складеного 04 червня 2015 року судовим експертом - автотоварознавцем Громовим А. М., за участю ОСОБА_2 та представника ПАТ «СГ «TAC» - Асауленка О. В. експертом було оглянуто транспортний засіб та встановлено, що ринкова вартість легкового автомобіля «Hyundai Accent 1.6i Comfort», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на момент перед ДТП яка сталася 05 травня 2015 року, складає 253014,68 грн, а вартість відновлюваного ремонту зазначеного легкового автомобіля необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 05 травня 2015 року, станом на час проведення дослідження - 04 травня 2015 року, складає 169813,31 грн.

02 червня 2015 року сервісним СТО було видано позивачу рахунок-фактуру № CN-0002462 на суму 158324,47 грн.

25 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СГ «TAC» із заявою про виплату страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 05 травня 2015 року з автомобілем Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахованого за договором від 16 травня 2014 року, у якому, з урахуванням листа, який міститься в страховій справі від ПАТ «ВТБ Банку», просив здійснити виплату на рахунок відкритий у банку з метою погашення кредитної заборгованості.

Останній необхідний документ для складання страхового акту Позивачем було надано відповідачу 25.06.2015 року (рахунок фактура від 02.06.2015 року та Заява про виплату страхового відшкодування від 25.06.2015 року).

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування», страховик, або Моторне (транспортне) страхове бюро, у разі необхідності можуть робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Пунктом 14.3 умов Договору страхування визначено, що страховик має право відстрочити строк виплати страхового відшкодування, тільки у випадку виявлення Страховиком невідповідності обставин страхового випадку з обставинами, вказаними Страхувальником у заяві про страховий випадок, але в будь-якому разі не більше ніж на 60 календарних днів з дати надання Страхувальником Страховику всіх документів, передбачених Розділом 13 цього Договору.

26.06.2015 року відповідачем було направлено лист позивачу про затримку терміну прийняття рішення на 60 календарних днів, а також відповідач просив не проводити будь-які ремонтні роботи з автомобілем Hyundai Accent, 2013 року випуску, д.р.н. НОМЕР_1 (а.с. 88 т. 3).

Розмір страхової суми згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 А 405154 від 16.05.2014 року становить 207740 грн. 00 коп.

Сума попередніх страхових виплат проведених в межах страхової суми на момент настання події складає 2868 грн. 92 коп.

Дійсна ринкова вартість автомобіля Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП згідно Висновку №12680/15-54 від 19.08.2015 виконаного Науково-Дослідним інститутом судових експертиз становить 247575 грн. 52 коп.

Згідно з калькуляцією №В-12680/15 повна вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без урахування фізичного зносу деталей склдадає 175730 грн. 69 коп., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей становить 105257 грн. 85 коп. Вартість автомобіля у пошкодженому стані становить 153336 грн. 33 коп.

Відношення вартості відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно з калькуляцією №В-12680/15, яка є додатком до Висновку №12680/15-54 від 19.08.2015 року виконаного науково-Дослідним інститутом судових експертиз до ринкової вартості автомобіля Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП складає (175730,69х100) 6 247575,52 = 70,98%, що є більшим 70%.

Згідно п.8.20 Договору під «знищенням ЗТЗ» розуміється, що витрати на відновлювальний ремонт ЗТЗ дорівнюють або перевищують 70% його дійсної вартості на дату настання страхового випадку.

Відповідно до п.14.3.2 Договору, при знищенні ЗТЗ розмір страхового відшкодування визначається як різниця між розміром матеріального збитку (якщо він не перевищує страхову суму) та дійсної вартості ЗТЗ у пошкодженому стані на дату настання страхового випадку з вирахуванням франшизи.

Вимогами п.8.9 Договору, визначено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовуються Страховиком згідно з Договором страхування. Франшиза за договором становить 519 грн. 35 коп.

Відповідач сплатив страхове відшкодування в розмірі 51015,40 грн.(207740,00-15336,33-519,35-2868,92=51015,40 ).

Згідно до пункту 14.3.1 вказаного договору коефіцієнт пропорційності розраховується наступним чином: відношення загальної страхової суми на застрахований транспортний засіб до дійсної вартості застрахованого транспортного засобу на дату настання страхового випадку, визначеної згідно з актом автотоварознавчого дослідження.

Висновком судової автотоварознавчої експертизи від 03 травня 2016 року, складеним судовим експертом-автотоварознавцем Громовим А.М. встановлено, що ринкова вартість легкового автомобіля Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент перед його пошкодженням у ДТП, яка сталася 05 травня 2015 року, склала 262923,81 грн.

Згідно пункту 3 зазначеного вище висновку вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату ДТП - 05 травня 2015 року, при умові використання вихідних даних рахунку - фактури № CN-0002462 від 02 червня 2015 року становить 157 177,22 грн.

Залишок заборгованості по Кредитному договору Позивача перед Третьою особою становив 32275,94 грн., що підтверджується довідкою № 278/131-2 від 12.11.2015 року.

Довідкою АТ «Таскомбанк» від 25.06.2019 року підтверджується, що Кредитний договір №R4В, укладений 17.05.2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ "ВТБ БАНК», права вимоги, за яким з 27.03.2017 року перейшли до АТ «ТАСКОМБАНК», припинив свою дію з 21.09.2017 року у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань за вказаним Кредитним договором перед Кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за Кредитним договором №R4В від 17.05.2013 року (а.с. 46 т. 3).

За повідомленням Регіонального сервісного центру МВС в Чернігівській області від 08.07.2019 року повідомлено, що згідно облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів з 23.04.2013 року власником легкового автомобіль Hyundai Accent, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 був ОСОБА_2 . 16.04.2019 року відбулася перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу на ОСОБА_4 . 08.05.2019 року даний автомобіль перереєстрували на нового власника по договору укладення в ТСЦ з діючими н.з. НОМЕР_3 на ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статті 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Зазначене положення міститься і в статті 3 Закону України «Про страхування».

За змістом наведених законів України випливає, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов`язків останнього.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно листа ТОВ «Богдан-Авто Чернігів» від 05 вересня 2016 року № 281 оплата та ремонт згідно рахунку-фактури № CN-0002462 від 02 червня 2015 року ОСОБА_2 не проводилась.

Як зазначив позивач в судовому засіданні він на початку липня 2015 року продав не відремонтований автомобіль сторонній особі, за який отримав 7000 доларів США. Також зазначив, що йому не відомо, хто провів ремонт автомобіля, а в квітні 2019 року уклав договір купівлі-продажу на вказаний автомобіль, продаж якого був вчинений на суму 163000 грн., що приблизно складає 7000 доларів США.

Згідно п. 3 висновку експерта № 430 судової автотоварознавчої експертизи від 03.05.2016 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу станом на дату ДТП - 05.05.2015 року при умові використання вихідних даних рахунку - фактури № CN-0002462 від 02.06.2015 року становить 157177,22 грн.

В даному випадку, не підлягає застосуванню саме даний пункт висновку, оскільки ремонт транспортного засобу по данному рахунку-фактури № CN-0002462 від 02 червня 2015 року позивачем не проводився.

Разом з тим, суд вважає на необхідне зазначити, що твердження позивача про необхідність доведення шкоди виключно шляхом проведення автотоварознавчої експертизи не узгоджуються з нормами законодавства про страхування, оскільки Верховним Судом України у листі від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз`яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані у даному випадку збитки, згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є саме відповідач.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: 1) у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; 2) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, зі змісту вказаних приписів Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" вбачається, що обов`язок з визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, завданих майну потерпілої особи, покладається на страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, тобто на відповідача.

У свою чергу, відсутність вказаних дій з боку відповідача не позбавляє позивача права вимагати отримання відшкодування в межах фактично понесених ним витрат у вигляді страхового відшкодування, виплаченого на користь страхувальника.

В основу заявлених вимог позивача покладено твердження про те, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок судової автотоварознавчої експертизи №430 від 03.05.2016 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, станом цін та курсу обміну валют на дату ДТП - 05.05.2015 року, при умові використання, у якості вихідних даних що містяться у наступних документах матеріалів цивільної справи №750,8978/15-ц: акт №160 технічного огляду КТЗ від 12.05.2015 року (а.с. 23-25), акт №160 додаткового технічного огляду КТЗ від 15.05.2015 року (а.с. 26, 27), акт №160 додаткового технічного огляду КТЗ від 16.05.2015 року (а.с. 28) складає 168289 грн. 58 коп. Вказана сума визначена без урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу.

Таким чином, суд не може взяти до уваги вказаний висновок щодо вартості відновлювального ремонту, оскільки в порушення вимог ст.ст.22,29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 та зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003р. за №1074/8395 (далі - Методика), він не визначає реальну суму матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля.

Разом з тим, з урахуванням вимог п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" судом не може бути взято до уваги рахунок-фактура № CN-0002462 від 02.06.2015 виданого ТОВ «Богдан-Авто Чернігів», яке не надавало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого майна, що не є належними доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

Висновок про вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 15.04.2014 по справі №3-59гс15, яка (позиція) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Дійсно, нормою ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В свою чергу, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює не спірні правовідносини у даній справі, а правовідносини, у яких обов`язок проведення професійної оцінки встановлюється для відповідача саме у разі виконання ним зобов`язання відшкодувати шкоду потерпілій особі, взятого за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, з положень п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що під оціненою шкодою в ньому розуміється також і шкода, щодо якої страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування без проведення оцінки та без експертизи пошкодженого майна. В даному випадку дії страховика (позивача) щодо перерахування страхового відшкодування безпосередньо юридичній особі (ПАТ «ВТБ БАНК») на підставі заяви ОСОБА_2 (а.с. 35), переконливо свідчать про досягнення відповідної згоди між сторонами договору страхування.

Оскільки за заявою ОСОБА_2 від 25.06.2015 відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 05.05.2015 на погашення кредитної заборгованості позивача перед ПАТ «ВТБ Банку», а позивач в подальшому добровільно передав невідремонтований автомобіль в чуже користування, що свідчить про узгодженість виплати страхового відшкодування на момент передачі автомобіля позивачем сторонній особі, а в подальшому і його відчуження за договором купівлі-продажу від 16.04.2019.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі з підстав заявлених позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення страхового відшкодування, третя особа - Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 22.07.2019.

Суддя Л.В. Карапута