Справа № 738/633/19
№ провадження 2-о/738/21/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Донець Г.В.,

представника заявника Минець О.В.,

представника заінтересованої особи Соколко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А H О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року включно, посилаючись на те, що встановлення даного факту їй необхідно для отримання паспорта громадянина України. Зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Макошино Менського району Чернігівської області, по досягненню 16-річного віку отримала паспорт громадянина СРСР, паспорт громадянина України не отримувала. З метою отримання паспорта громадянина України вона звернулась до Менського районного сектору Управління міграційної служби України в Чернігівській області, проте їй було відмовлено та роз`яснено, що отримати паспорт громадянина України вона зможе лише після встановлення належності її до громадянства України.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, посилаючись на обставини викладені в ній, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області Соколко Ю.В. не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та пояснив, що остання звернулась до Менського РС УДМС України в Чернігівській області з питання отримання паспорта громадянина України, з метою ідентифікації та визначення належності її до громадянства України були проведені відповідні перевірки, в результаті яких не виявилось можливим підтвердити належність ОСОБА_1 до громадянства України, та роз`яснено останній підтвердити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) в судовому порядку, оскільки в даному випадку процедура встановлення належності до громадянства України можлива лише на підставі рішення суду.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона є уродженкою селища Макошино Менського району Чернігівської області, в якому проживала до заміжжя, в селі Остапівка Менського району Чернігівської області проживала її бабуся, в якої вона часто бувала, а тому знає заявницю ще зі школи. Після заміжжя остання переїхала на проживання у місто АДРЕСА_1 , вона також у 1990-х роках навчалася у місті Бобровиці, зустрічала там ОСОБА_1 у місті, у громадському транспорті. Згодом ОСОБА_3 повернулася у село Остапівку, де проживає і на даний час. За все своє життя ОСОБА_1 не виїжджала за межі Чернігівської області.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За правилами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Вiдповiдно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян ; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відносити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту проживання на території України необхідно заявнику для встановлення належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Макошино Менського району Чернігівської області народилася ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

03 жовтня 1976 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Шлюб зареєстровано Щаснівською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області (а.с. 41-42).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Бобровиця Чернігівської області народився ОСОБА_7 , батьками якого у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 28 липня 1981 року зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 9).

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 12 липня 1994 року, 10 серпня 1984 року в районному відділі реєстрації актів громадського стану м. Бобровиця Чернігівської області ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_10 » (а.с. 8).

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 02 травня 2019 року за №0, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Бобровиця Чернігівської області народився ОСОБА_11 , батьками якого зазначено ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання батьків зазначено АДРЕСА_1 . 11 липня 1994 року внесено відомості до актового запису про народження ОСОБА_11 про зміну прізвища дитини з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_13 », про що 23 травня 2009 року реєстратором Відділу реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області внесено до Реєстру відомості про зміну актового запису (а.с.38-39).

26 грудня 1973 року на ім`я ОСОБА_4 , 1956 року народження, була видана трудова книжка, з якої вбачається, що прізвище « ОСОБА_14 » було змінено на « ОСОБА_6 », а потім на « ОСОБА_10 ». Із записів у трудовій книжці, вбачається, що її володілець працювала та навчалася на території України з 1973 року по 05 березня 1990 року (а.с. 13-16).

З довідки №949/08 від 17 липня 2018 року, виданої в.о. старости Макошинського старостинського округу, вбачається, що ОСОБА_1 , 1956 року народження, з 2005 року проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Менським районним сектором Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області Ганжі Н.М. відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, оскільки в ході проведеної перевірки не підтверджено її належність до громадянства України, а саме реєстрація її місця проживання на території України з 1991 року, та було роз`яснено про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року в судовому порядку.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство» і може пов`язуватись із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч.1 статті 3 Закону України «Про громадянство» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, встановлено, що разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається рішення суду.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року включно підтверджується наявними та дослідженими у матеріалах справи доказами, показаннями свідка, та вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника про встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 51-а м. Чернігів, індекс 14000, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37804450.

Повний текст рішення виготовлений 08 травня 2019 року.

Суддя Н.В. Волошина