Справа № 484/5331/18
Провадження № 2/484/318/19
Рішення

іменем України

(заочне)

25.04.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Максютенко О.А.

секретаря судового засідання - Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом

встановив

27.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з травня 2018 року.

Позовні вимоги мотивувала тим, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власноті на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Токарчуком С.А. реєстровий № 2452.

Крім позивачки в будинку зареєстровані : ОСОБА_2 , який є її сином, ОСОБА_3 , яка є її невісткою та ОСОБА_4 , яка є її онукою.

Однак, за вказаним місцем реєстрації відповідачі фактично не проживають, в травні 2017 року вони виїхали за межі території України до Росії на постійне місце проживання.

Місце проживання відповідачів не відоме, але повертатись до м. Первомайська Миколаївської області , за місцем своєї реєстрації вони не бажають.

З моменту залишення місця реєстрації відповідачі не з`являються в належній позивачу квартирі, не приймають участь в її утриманні , проведенні ремонтних робіт, оплаті комунальних послуг.

Позивач самостійно утримує житлове приміщення (квартиру ) в належному технічному і санітарному стані, здійснює всі необхідні ремонтні роботи, сплачує комінальні послуги.

Реєстрація відповідачів в належній позивачу квартирі вчиняє їй перешкоди в реалізації свого права власності, вона не може належним чином розпорядитись своїм майном .

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що відповідачі та їх дитина втратили право користування спірною квартирою.

Ухвалою суду від 05.02.2019 року до справи було залучено в якості третьої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради.

В судове засідання позивач надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Відзив на позов не надали.

Представник третьої особи: Органа опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином, до суду надав письмові пояснення в яких просить суд прийняти рішення по справі з урахування прав та інтересів дитини.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 , підтверджується копією договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Токарчуком С .А. від 12.04.2003 року за реєстровим № 2452 (а.с.8), право власності зареєстроване Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації 23.05.2003 року, реєстраційний номер 634641.

Згідно копії будинкової книги та довідки про склад сім`ї виданої ОСББ «Вікторія -25» відомо що за даною адресою прописані : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які там фактично не проживають з травня 2017 року.(а.с.10-13, 14).

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно із ст.ст.383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Відповідно до норм ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання.

Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом.

Реєстрація відповідачів у будинку є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності.

Неповнолітня ОСОБА_4 у вказаному житловому будинку не проживає з травня 2017 року і проживає разом з батьками за іншою адресою.

В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч.2 ст.29 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Проаналізувавши наведені правові норми, суд приходить до висновку, що інтереси дитини даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітня ОСОБА_4 у спірній квартирі не мешкає. Залишення неповнолітньої зареєстрованою в спірній квартирі суперечило б ст.9 Конвенції про права дитини та ст.160 СК України.

Відповідно до ст.1 та ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Згідно ч. 2 ст. 18 цього Закону, діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення.

Таким чином, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі разом із неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , з травня 2017 року не проживають в квартирі АДРЕСА_1, з даного житла добровільно вибули в інше житло, то суд вважає, що вони вважаються такими, що втратили право користування ним.

керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІНПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , ІНПП - н/в) , ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , ІНПП - н/в), в інтересах ОСОБА_4 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими , що втратили право на користування житловим приміщенням- квартирою АДРЕСА_1 з травня 2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: