Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 755/5026/17

провадження № 61-25856св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «ТЄС»,

стягувач - публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»,

заінтересована особа: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області КосареваІрина Валеріївна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС», яка підписана представником Пушком СергіємВолодимировичем, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року у складі судді: Чех Н. А. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року у складі суддів: Невідомої Т. О., Гаращенка Д. Р., Пікуль А. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ТОВ «ТЄС» звернулося зі скаргою на дії головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косаревої І. В.

Скарга мотивована тим, що на виконанні у суб'єкта оскарження перебуває виконавчий лист, виданий 13 серпня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва щодо стягнення з товариства на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» боргу в сумі 4 376 986,31 грн, третейського збору в сумі 25 500 грн та 420 грн витрат на публікацію оголошення, разом 4 402 896,31 грн, ВП № 50961598, відкрите 26 квітня 2016 року.

18 травня 2016 року виконавець виніс постанову про накладення арешту на кошти боржника.

18 листопада 2016 року було проведено опис та арешт нежитлового приміщення, що знаходиться в Донецькій області, м. Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, 6.

Крім того, у процесі проведення виконавчих дій виконавець згідно відповіді Державної податкової служби від 16 травня 2016 року щодо наявності у них (скаржника) дев'яти банківських рахунків - в ПАТ «Креді Агріколь Банк», казначействі України, двох рахунків в ПАТ «Кредобанк», двох рахунків в Донецькому РУ АТ «ПриватБанк» та трьох рахунків в ПАТ «Проімінвестбанк», 18 травня 2016 року виніс постанову про арешт коштів в ПАТ «Прокредит Банк» (хоча в відповіді ПАТ «Кредобанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ПАТ «Промівестбанк». ПАТ «Прокредит Банк» повернув постанову без виконання, оскільки товариство не є клієнтом банку; ПАТ «Креді Агріколь Банк» повідомило, що залишок коштів на рахунку товариства є недостатнім для виконання арешту; ПАТ «Промінвестбанк» повідомив про невідповідність запиту вимогам чинного законодавства. До Казначейства України, ПАТ «Кредобанк», ПАТ КБ «ПриватБанк» виконавець постанову не направляв. Крім того, виконавець не дочекався відповіді від ПАТ «Промінвестбанк» щодо наявності коштів на рахунках товариства.

ТОВ «ТЄС» вважало, що суб'єкт оскарження порушив вимоги статті 52 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідь про відсутність коштів на рахунках боржника для задоволення вимог стягувача надав тільки ПАТ «Креді Агріколь Банк». Інформація щодо наявності чи відсутності коштів на інших рахунках ТОВ «ТЄС» у матеріалах виконавчого провадження відсутня. На адвокатські запити з виконавчої служби надходили відповіді з помилками та інформацією про те, що на рахунках боржка недостатньо коштів або вони відсутні.

ТОВ «ТЄС» просив визнати дії головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косаревої І. В. щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) протиправними, та скасувати їх.

Короткий зміст ухвал судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року, у задоволенні скарги ТОВ «ТЄС» відмовлено. Скасовано зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 50961598, яке відкрито ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області на підставі виконавчого листа № 6/755/1048/15 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 13 серпня 2015 року щодо ТОВ «ТЄС», згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року.

Ухвали судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що дії головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косаревої І. В. про опис та арешт майна (коштів) боржника були правомірними та відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Аргументи учасників справи

У жовтні 2017 року ТОВ «ТЄС» через представника Пушка С. В. подало касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржені ухвали та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Згідно Закону України «Про виконавче провадження» у в першу чергу стягнення звертається на кошти боржника. Вказує, що головним державним виконавцем Косаревою І. В. не було направлено вимоги про виконання постанови про арешт коштів боржника до Державного казначейства України, ПАТ «Кредобанк», АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, державний виконавець так і не отримала відповіді від ПАТ «Промінвестбанк» про наявність коштів на рахунках боржника, необхідних для виконання рішення суду. У порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 18 листопада 2016 року державним виконавцем було описано та арештовано майно боржника.

У грудні 2017 року ПАТ «Креді АгрікольБанк» через представника Перевертуна В. Г. надало заперечення на касаційну скаргу, в яких просить у задоволенні касаційної скарги відмовити. Заперечення мотивовані безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки черговість стягнення на кошти та інші майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

У грудні 2017 року головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косарева І. В. надала заперечення на касаційну скаргу, в яких просить у задоволенні касаційної скарги відмовити. Заперечення мотивовані тим, що безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки державний виконавець не порушив вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо черговості стягнення на кошти та інші майно боржника.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 05 лютого 2015 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «ТЄС», ТОВ «ТЄС-К», ОСОБА_7, яким вирішено стягнути, солідарно, з ТОВ «ТЄС», ТОВ «ТЄС-К», ОСОБА_7 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість у сумі 4 376 986,31 грн, 25 500 грн - третейського збору, 420 грн - витрат за публікацію оголошення.

13 серпня 2015 року на виконання вказаного рішення Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №6/755/1048/15.

15 травня 2015 року Господарським судом Запорізької області видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 29 квітня 2015 року у справі № 908/1325/15-г, яким стягнуто з ТОВ «ТЄС» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 3 559 027, 01 грн.

26 квітня 2016 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косаревою І. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50961598 за заявою представника ПАТ «Креді Агріколь Банк» від 25 квітня 2016 року про примусове виконання рішення.

18 травня 2016 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косаревою І. В. у виконавчому провадженні № 50961598 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що належать боржнику та розміщені на всіх рахунках у ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», ПАТ «Кредобанк», Донецькому РУ АТ «ПриватБанк», а копію вказаної постанови направлено на виконання до банків та сторонам виконавчого провадження.

10 червня 2016 року постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Блиндюком М. Ю. відкрито виконавче провадження № 51383441 за заявою представника ПАТ «Креді Агріколь Банк» від 06 червня 2016 року про примусове виконання рішення.

18 листопада 2016 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косаревою І. В. у виконавчому провадженні № 50961598 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Краматорськ, Орджонікідзе, 6.

24 березня 2017 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косаревою І. В. згідно статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову, якою виконавчі провадження за №50961598 та №51383441 було об'єднано у зведене виконавче провадження №53642127.

У березні 2017 року ТОВ «ТЄС» звернулося зі скаргою на дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косаревої І. В., в якій просило визнати дії останньої щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 листопада 2016 року протиправними та скасувати постанову.

При відмові у задоволенні скарги суди зробили висновок, що дії головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області Косаревої І. В. про опис та арешт майна (коштів) боржника були правомірними та відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів не погоджується із цим висновком судів з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) зроблено висновок, що «закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. Оскільки законодавством, чинним як на час виникнення спірних відносин так і на час касаційного перегляду справи, не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Велика Палата Верховного Суду вважає, що при вирішенні питання про належність справи за позовом Підприємства до юрисдикції адміністративного суду, суд апеляційної інстанції мав застосувати частину першу статті 181 чинного на той час КАС та розглядати справу за правилами адміністративного судочинства. Висновок про поширення юрисдикції адміністративного суду на спори щодо судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц».

Таким чином, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 414 порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Таким чином, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржені рішення скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС», яка підписана представником Пушок СергіємВолодимировичем, задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року скасувати.

Провадження у цивільній справі № 755/5026/17 за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косаревої Ірини Валеріївни закрити.

Повідомити товариство з обмеженою відповідальністю «ТЄС», що розгляд його скарги віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В. М.Коротун

В.І. Крат