Справа № 446/2033/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/811/2724/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: Представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника

ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 на ухвалу Камянка Бузького районного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

в листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики в солідарному порядку.

Вимоги позову обґрунтовувались тим, що 29.08.2007 року ОСОБА_6, отримав від ОСОБА_4 у борг кошти в сумі 36000.00 дол. США, на проведення ремонтно будівельних робіт у будинку в с. Задністря на вул. 22 січня, 10 Самбірського району Львівської області. Того ж дня між сторонами укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_9 зобов»язався перед ОСОБА_4 за виконання всіх зобов»язань ОСОБА_6, що виникли з договору позики від 29.08.2007 року. Відповідачі грошові кошти не повернули, на листи вимоги не реагували.

29 листопада 2016 року у судовому засіданні ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 заявили суду, що мають намір укласти мирову угоду.

Оскаржуваною ухвалою визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_9, ОСОБА_6, за якою сторони досягнули згоди щодо наступного:

1) Визнано за ОСОБА_4 (паспорт КС517689, виданий Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 26.09.2006р., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Задністря, вулиця 22 січня, будинок 10, загальною площею 319,2кв.м.

2) Визнано за ОСОБА_4 (паспорт КС517689, виданий Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 26.09.2006р., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер: :02:001:0544, цільове призначення земельної ділянки: обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: с. Задністря, вул. 22-го Січня, 10 Самбірського району Львівської області.

3) Судові витрати покладено на ОСОБА_6.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9, ОСОБА_6 про стягнення боргу закрито.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_8, в апеляційній скарзі покликається на те, що підставою для пред»явлення позову у даній є намагання ОСОБА_6 на вибуття з його власності нерухомого майна, набутого у шлюбі з ОСОБА_2 шляхом уникнення нотаріального посвідчення правочину з відчуження такого майна, під час якого обов»язковому з»ясуванню підлягало б наявність права спільної сумісної власності і вимагалася б згода співвласника на вчинення правочину. Спірний житловий будинок був збудований під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які перебували у шлюбі з 2003 року. Будівництво житлового будинку завершено у 2009 році та розпочато документальне оформлення права власності на будинок. Апелянт зазначає, що зазначений житловий будинок та земельна ділянка для його обслуговування відповідно до статей 60, 69 СК України належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що не враховано судом при постановленні оскаржуваної ухвали. Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Єдиного державного реєстру судових рішень, інформаційного інтернет-порталу «Судова влада України», Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Враховуючи наведене просить скасувати ухвалу Камянка Бузького районного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України 2004 року, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов»язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв»язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз»яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разу укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Під мировою угодою слід розуміти досягнуту сторонами в ході судового розгляду засновану на взаємних поступках угоду, яка по новому визначає їх суб»єктивні права та обов»язки. Умови мирової угоди не повинні суперечити закону, не порушувати права та законні інтереси інших осіб.

В листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики в солідарному порядку.

29 листопада 2016 року у судовому засіданні ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 заявили суду, що мають намір укласти мирову угоду.

Оскаржуваною ухвалою визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_9, ОСОБА_6, за якою сторони досягнули згоди щодо наступного:

1) Визнано за ОСОБА_4 (паспорт КС517689, виданий Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 26.09.2006р., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Задністря, вулиця 22 січня, будинок 10, загальною площею 319,2кв.м.

2) Визнано за ОСОБА_4 (паспорт КС517689, виданий Сихівським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 26.09.2006р., ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер: :02:001:0544, цільове призначення земельної ділянки: обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: с. Задністря, вул. 22-го Січня, 10 Самбірського району Львівської області.

3) Судові витрати покладено на ОСОБА_6.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9, ОСОБА_6 про стягнення боргу закрито.

На підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 долучила до апеляційної скарги копію свідоцтва про шлюб (повторне), видане 06.10.2016 року, серія 1-СГ №279052, згідно з яким ОСОБА_10Ю, та ОСОБА_11 (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2) зареєстрували шлюб 03 квітня 2003 року, про що виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області складено відповідний актовий запис №10.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, ОСОБА_6Ю, та ОСОБА_9 про визнання мирової угоди, суд першої інстанції не з»ясував, чи набули ОСОБА_6 та ОСОБА_2 житловий будинок, що знаходиться за адресою с. Задністря, вул. 22-го Січня, 10 Самбірського району Львівської області, загальною площею 319.2 кв.м, а також земельну ділянку площею 0.06 га для обслуговування цього житлового будинку, спільними зусиллями під час перебування у шлюбі, чи є спірне майно спільною сумісною власністю подружжя, а відтак, чи не порушуються укладеною мировою угодою права та законні інтереси ОСОБА_2, яка не залучалась до участі у справі.

Оскільки ОСОБА_2 не брала у часті у справі ані як сторона, ані як третя особа, про розгляд справи не повідомлялася, то була позбавлена можливості надати суду свої пояснення та докази, висловити власні міркування.

Наведене свідчить про порушення умовами мирової угоди прав та законних інтересів ОСОБА_2, а саме, права власності на майно.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про визнання та затвердження мирової угоди, суд першої інстанції не взяв до уваги вищенаведеного та не перевірив, чи порушують умови мирової угоди права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд не врахував положення ч.5 ст. 175 ЦПК України, згідно з якими, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд справи.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між самими сторонами і її умови можуть стосуватися лише прав та обов»язків сторін та предмету спору.

Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 року у даній справі зазначив, що на переконання Верховного Суду Апеляційний суд Львівської області не дав належної оцінки доводам ОСОБА_2 з приводу того, що ухвала Кам»янка Бузького суду Львівської області від 29.11.2016 року порушує її законні права спільної сумісної власності, що відповідно до ч.5 ст. 175 ЦПК України 2004 року було підставою для відмови у визнанні мирової угоди.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що розпорядження майном, яке є спільною сумісною власністю, має свої особливості, не врахував положень ст. 369 ЦК України, згідно з якою співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і розпоряджаються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Оскільки судом першої інстанції порушено порядок вирішення питання про затвердження мирової угоди, не враховано, що умовами мирової угоди порушуються права та законні інтереси ОСОБА_2, що є підставою для постановлення ухвали про відмову у визнанні мирової угоди і продовження судового розгляду, а відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 207, 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Камянка Бузького районного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25.04.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_12