Провадження 2/127/3472/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Сегеді Т.Й.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на кімнати,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

13.05.2019 року позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду було подано письмову заяву, відповідно до якої позивач просив закрити провадження у даній справі №127/20070/18 у зв`язку з відмовою від позову. Також у заяві вказував, що наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України йому роз`яснені та зрозумілі. Просив повернути суму сплачено судового збору, стягнути з відповідача судові витрати та розглянути дану заяву у його відсутність (а.с. 192-193).

Проте в судовому засіданні 01.07.2019 року позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, відповідно до якої свою заяву про відмову від позову підтримує, просить судові витрати з відповідача на його користь не стягувати, а судові витрати, які просить з нього стягнути ОСОБА_3 , з позивача не стягувати.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Мунтян Є.В. до судового засідання не з`явився, але надав суду заяву, відповідно до якої не заперечує щодо закриття провадження у даній справі, просив відмовити позивачу у стягненні судових витрат з відповідачів, але просив стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 4000 грн. витрат на правову допомогу згідно ст. 142 ЦПК України та розглянути справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, враховуючи заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та заслухавши пояснення позивача по даній заяві, враховуючи заяву представника відповідача - адвоката Мунтяна Є.В., дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На запитання суду позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що його відмова від позову не пов`язана з тим, що відповідачами задоволено вимоги позивача після пред`явлення позову. Позивач скористався своїм правом та подав заяву про відмову від позову.

В судовому засіданні суд роз`яснив позивачу ОСОБА_1 наслідки закриття провадження у справі, які йому зрозумілі.

Тому суд вважає, що відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на кімнати слід прийняти на підставі ст. ст. 206, 255 ЦПК України як таку, що не суперечить закону та закрити провадження по даній справі.

Щодо заяви представника відповідача - адвоката Мунтяна Є.В. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 4000 грн. витрат на правову допомогу адвоката згідно ст. 142 ЦПК України, то суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні даної заяви з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 19.02.2019 року між виконавцем - адвокатським бюро «Євгена Мунтяна», в особі керуючого Мунтяна Євгена Володимировича та клієнтом - відповідачем по даній справі ОСОБА_3 укладено договір №01-190219 про надання адвокатом Мунтяном Є.В. правової допомоги відповідачу ОСОБА_3 , а саме правової інформації, консультацій і роз"яснень з правових питань та по представництву інтересів ОСОБА_3 в судах (а.с. 210).

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору про надання правової допомоги, клієнт зобов`язується надавати виконавцеві за його вказівкою необхідні документи та інформацію, а також сплатити кошти за послуги та фактичні витрати виконавця, пов`язані з виконанням цього договору, згідно встановлених рахунків та актів виконаних робіт.

Адвокатом Мунтяном Є.В. надано суду рахунок-фактуру №01-280319 від 28.03.2019 року, відповідно до якого відповідачу ОСОБА_3 адвокатом Мунтяном Є ОСОБА_5 виставлено рахунок до сплати за надані послуги згідно договору про надання правової допомоги №01-190219 в розмірі 4000 грн., а також надано суду акт виконаних робіт (номер і дата не вказані), відповідно до якого зазначено обсяг наданих адвокатом послуг: ознайомлення з матеріалами справи - 2 год.; підготовка відзиву на позовну заяву - 4 год.; участь в судових засіданнях (фактичні витрати на виїзд) - 3 год. (а.с. 169).

Проте адвокатом Мунтяном Є.В. не надано суду доказів оплати відповідачем ОСОБА_3 наданих послуг в сумі 4000 грн. (наприклад, касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, тощо).

Отже, відсутність таких доказів оплати наданих послуг не підтверджує факт понесення відповідачем ОСОБА_3 витрат на правову допомогу адвоката в сумі 4000 грн.

При цьому суд враховує, що інвойс, рахунок, рахунок-фактура чи накладна в міжнародній комерційній практиці документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їх кількість та кошти які покупець має сплатити за ті послуги. Виписка інвойсу свідчить про те, що товар чи послугу вже надано покупцеві відповідно до умов поставки, тож у покупця з`являється обов`язок оплати цього товару чи послуги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Суд роз"яснює, що в даному випадку рахунок-фактура №01-280319 від 28.03.2019 року не є доказом оплати відповідачем наданих йому юридичних послуг адвокатом Мунтяном Є.В.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у стягненні з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 4000 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката слід відмовити.

За заявою позивача ОСОБА_1 від 01.07.2019 року судові витрати з відповідачів не стягувати. Підстави для повернення судового збору позивачу відсутні.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 142, 206, 255, 256 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на кімнати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на кімнати - закрити.

Роз"яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У стягненні з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 4000 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 02.07.2019 року.

Суддя: