ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7525/18

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/590/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,

сторони: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 лютого 2019 року (місце ухвалення - м. Чернігів, дата складання повного тексту - 21.02.2019) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. В обґрунтування позову посилалось на те, що у 2010 році між відповідачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір. В подальшому банк відступив права вимоги ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», який в свою чергу відступив права вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

В позові банк посилається, що на виконання договору відступлення прав вимоги та норм ЦК України на адресу відповідача було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК» ЄАПБ». Зазначає, що в порушння умов кредитного договору щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання інших зобов`язань по кредитному договору у відповідача перед банком з`явилась заборгованість. З метою досудового врегулювання спору банком на адресу боржника було надіслано повідомлення про порядок погашення заборгованості, проте жодного платежу здійснено не було.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 010/0380/82/0008751 від 03.06.2010 суму заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 55338,36 грн, та понесені судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.02.2019 у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що позивачем до позову не надано підтверджуючих документів, на які він посилається в позові, крім того не надано суду докази, які беззаперечно підтверджують наявність у банку права вимоги стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту.

Не погоджуючись з вкааним рішенням суду ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду від 21.02.2019, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

За доводами скарги оскаржуване рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, рішення суду не відповідає обставинам справи.

У скарзі заявник посилається на те, що на вимогу суду першої інстанції про надання засвідчених документів позивачем 11.10.2018 було направлено на адресу Деснянського районного суду м. Чернігова копію Договору відступлення права вимоги № 114/33 від 25.04.2017, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і АТ «КІБ», а також письмові пояснення. 21.01.2019 до суду було надіслано, крім вказаного вище договору, копію витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/33 від 25.04.2017, де боржник ОСОБА_1 зазначена під № 232 .

Зазначає, що позивачем у відповідності до норм процесуального кодексу суду було надано належні докази на підтвердження обґрунтованості своїх вимог, що свідчить про добросовісне виконання позивачем своїх процесуальних обо`язків, проте суд не сприяв всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи, як і не вирішив заявлене позивачем клопотання щодо залучення до розгляду справи АТ «КІБ», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що в обґрунтування наявності підстав пред`явленого позову позивач посилався, що 03.06.2010 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 010/0380/82/000875, згідно умов якого розмір ліміту кредитування - 17700,00 грн, процентна ставка - 36,9%, тривалість дії ліміту кредитування - 24 місяці (а.с. 5-7).

Крім того, посилався, що 30.05.2012 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до вказаного вище кредитного договору, згідно якої строк, протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту сторони визначили у 48 місяців, що починається з 30.05.2012 та закінчується 30.05.2016, процентна ставка за користування кредитом - 36 %, діє до дати початку кредитування до повного погашення кредиту (а.с. 13-17).

Також зазначав, що 25.04.2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/33, згідно якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив Новому кредитору права вимоги до боржників вказаних у Реєстрі Боржників (а.с. 94-97).

В подальшому 25.04.2017 ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» згідно Договору відступлення права вимоги № 20170425 відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників (а.с. 28-29), серед яких значиться ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 201707425 від 05.04.2017 (а.с. 30).

12.05.2017 ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» надсилав боржнику ОСОБА_1 повідомлення про те, що 25.04.2017 всі права вимоги банку були відступлені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», та зазначено нові реквізити для здійснення всіх зобов`язань за кредитним договором (а.с. 31). Крім того, цього ж дня ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надіслало боржнику повідомлення про порядок погашення заборгованості в розмірі 55 338,36 грн, та включення персональних даних до бази персональних даних (а.с. 32).

З розрахунку заборгованості по картковому кредиту ОСОБА_1 вбачається, що загальна заборгованість станом на 26.04.2017 склала 55 338, 36 грн (а.с. 33-34).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що позивач не надав суду докази, які беззаперечно підтверджують наявність у нього права вимоги стягнення з відповідача заборгованості за Договором, оскільки на підтвердження обґрунтованості своїх вимог позивач надав суду ксерокопію реєстру боржників неналежної якості, що повністю виключає можливість встановлення її змісту, а тому відсутні дані, що підтверджують включення до реєстру відповідача в якості боржника банку.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду враховуючи наступне.

Частинами 1 - 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 82 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як вбачається, до матеріалів позовної заяви приєднані додатки, у підтвердження позовних вимог позивач посилається на наявність Реєстру божників до Договору відступлення права вимоги щодо відповідача (а.с. 1-42).

Зазначений комплект документів прошитий, скріплений печаткою та підписаний представником «ФК`ЄАПБ» Корнієнко А.М. , проте не містить Реєстру божників до Договору відступлення права вимоги.

Під час розгляду справи судом першої інстанції позивачу було запропоновано надати в судове засідання належним чином завірену копію договору між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» від 25.04.2017 № 114/33 про відступлення права вимоги та копію витягу з реєстру боржників по договору відступлення права вимоги від 25.04.2017 № 114/33, укладеного між вказаними вище банками, попереджено позивача, що в разі ненадання доказів прозов буде залишено без розгляду (а.с. 78-79). Крім того, позивачу було направлено повістку-повідомлення, де також зазначалось про витребування вказаних доказів та попередження про їх ненадання (а.с. 81).

У відповідь ТОВ «ФК «ЄАПБ» письмово повідомило, що надати вказані документи не може, оскільки оригінали знаходяться у сторін укладеного договору, суду надано лише копію Договору відступлення права вимоги № 114/33 від 25.04.2017 (а.с. 85-87).

В подальшому банком було надіслано на адресу суду першої інстанції документи, серед переліку яких значиться належним чином завірена копія витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги (а.с. 155-156), проте він є неналежної якості, є нечитабельним (а.с. 161).

З протоколу судового засідання від 21.01.2019 вбачається, що судом зобов`язано позивача надати належної якості та належним чином завірені копії документів, що підтверджують передачу права вимоги в строк до 15.02.2019, попереджено, що в разі їх неподання справу буде розглянуто на основі доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 165-166). Крім того, судом позивачу було направлено письмово лист про витребування вказаних документів (а.с. 168).

У відповідь банком надіслано повторно клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, серед яких міститься неналежної якості та нечитабельний Реєстр боржників до Договору відступлення права вимоги (а.с. 184).

Разом з тим, Банком до апеляційної скарги додано належну, читабельну копію Реєстру боржників, з якого вбачається, що під номером 232 зазначена ОСОБА_1 , Кредитний договір № 010/0380/82/0008751 (а.с. 213), проте, зазначений доказ не може прийнятися судом апеляційної інстанції в силу вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України, згідно якої, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи місцевим судом неодноразово було запропоновано та зобов`язано позивача надати докази у підтвердження позовних вимог, вчинені всі необхідні дії для встановлення правильних обставин справи, та для всебічного, обгрунтованого розгляду справи.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову на підставі не доведення позивачем своїх вимог.

Враховуючи викладене вище, є необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо надання позивачем до суду першої інстанції належним чином завірених копії Договору відступлення права вимоги № 114/33 від 25.04.2017, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «КІБ», та копію витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/33 від 25.04.2017, де боржник ОСОБА_1 зазначена під № 232 , оскільки надані ксерокопії суду першої інстанції не підтверджують обставин, на які посилається позивач у позові враховуючи неналежну якість ксерокопії.

Не є підставою для скасування рішення місцевого суду посилання заявника на не вирішення судом заявленого позивачем клопотання щодо залучення до розгляду справи АТ «КІБ», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України суд першої інстанції наділений повноваженнями щодо залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору за заявою учасників справи у разі коли рішення в справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї з сторін.

Ч. 4 ст. 53 ЦПК України передбачає, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Крім того, відповідно до ухвали від 02.08.2019 (а.с. 49) розгляд справи по суті був призначений в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, перше судове засідання відбулося 25.09.2019, в той час як відповідна пропозиція щодо залучення до розгляду у справі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» чи ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» була подана до суду 16.10.2018, яка була оголошена під час продовження розгляду справи у другому судовому засіданні.

Таким чином, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права в частині не залучення третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмету спору, які є підставою для скасування рішенння суду, враховуючи також, норми ч. 8 ст. 279 ЦПК України, яка передбачає, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Крім того, відповідно до позовної заяви, саме позивач ініціював розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Не можуть бути підставою для скасування правильного рішення суду першої інстанції і посилання в апеляційній скарзі, що відповідно до п. 5.2. Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017, укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та АТ «КІБ», передбачено, що Новий кредитор, в разі необхідності, може звернутись до Первісного кредитора із письмовим запитом про отримання інших додаткових документів щодо Права Вимоги (за винятком тих, які створюються в процесі діяльності Первісного кредитора - висновки внутрішніх підрозділів, рішення кредитного комітету про видачу кредиту і. т.д).

Як вбачається на адресу ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надіслано листа до якого було долучено засвідчену копію Договору відступлення права вимоги № 114/33 від 25.04.2017, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «КІБ» та копії витягу Реєстру боржників, з якого вбачається, що під номером 232 зазначена ОСОБА_1 , копії яких направлялись до суду першої інстанції двічі (а.с. 157-162, 180-185 неналежної якості), проте позивач не був позбавлений можливості виготовити вказану копію належної якості, з врахуванням надання такої до апеляційної скарги (а.с. 205-213).

Не ґрунтуються на нормах процесуального права і посилання в апеляційній скарзі на не витребування з власної ініціативи у АТ «КІБ» судом додатково належної якості ксерокопії Реєстру боржників, оскільки відповідно до ч. 5, 7 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Не є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги, що Договір відступлення права вимоги № 114/33 від 25.04.2017, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «КІБ» у встановленому порядку не визнавався, тобто в силу ст. 204 ЦПК України діє презумпція правомірності правочину, оскільки ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а за відсутності належної якості Реєстру боржників, який є Додатком до зазначеного договору та визначає Остаточний Розмір Прав Вимоги, що відступається, як це визначено п. 2.3 зазначеного Договору (а.с. 207), суд позбавлений був можливості встановити чи отримав новий кредитор право вимоги та обсягу придбаного права вимоги щодо відповідача ОСОБА_1 по Кредитному договору від 03.06.2010 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 № 010/0380/82/000875, за відсутності в матеріалах справи розрахунків заборгованості на момент відступлення прав вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення у повному обсязі складено 07.05.2019.

Головуючий Судді: