Справа №751/1356/19
Провадження №2/751/597/19
19 квітня 2019 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Філатової Л. Б.
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
ОСОБА_5 виклад позиції позивача.
ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.03.2019 року провадження у даній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.42-43).
Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, на Веб-сайті «Судова влада» було опубліковано оголошення про виклик відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судове засідання. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Представник третьої особи ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в судове засідання не зявився, про про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Ухвалою суду від 19.04.2019 року в порядку ч.1 ст.281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до копії рахунку на оплату № СФ-0000055 від 16.10.2018, акту виконаних робіт від 16.10.2018, квитанції до прибуткового касового ордера № 17 від 16.10.2018, витрати на відновлення автомобіля НОМЕР_7 становлять 43 870,00 гривень.
За проведення автотоварознавчого дослідження ОСОБА_2 було сплачено грошові кошти в розмірі 1500,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 28.08.2018 року (а.с.14 на звороті).
ІV. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів".
Згідно ст. 12 вищевказаного закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У відповідності до положень ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З боку відповідачів відзиви на позов не надійшли і суд виходить з об'єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України.
Згідно із п.п.1,2,3 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, протиправною поведінкою щодо неї самої, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не повязана з розміром цього відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, якою її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом національного права, такі дії відповідачів щодо невідшкодування шкоди порушують право власності позивача, зміст якого розкривається в ст. 1 Першого протоколу про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, п. 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
Вирішуючи питання щодо відшкодування нанесеної позивачу моральної шкоди, враховуються характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, ступінь вини відповідачів та виходячи з того, що позивач була позбавлена можливості користуватися автомобілем, приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП 10.05.2018 року у розмірі 10 000,00 гривень, буде відповідати принципу розумності, виваженості та справедливості.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок, які згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.76-89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 352 ЦПК України, ст. ст. 16, 23, 28, 979, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України , суд, -
Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір по 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, втановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 19.04.2019 року.

Головуючий - суддя Л. Б. Філатова