Справа № 2-5468/11
Провадження №4с/201/5/2019
У Х В А Л А

20 березня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

за участі секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов, винесених у виконавчому провадженні № 42184145,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2018р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 (заінтересовані особи державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області, АТ КБ «ПриватБанк») про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов, винесених у виконавчому провадженні № 42184145.

В обґрунтування вимог скарги представник заявниці адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру від 02.07.2018р. (а.с.№20), посилався на те, що з 20.02.2014р. по 23.05.2014р. на примусовому виконанні у Дніпровському ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5468/11, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у відношенні ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Тіссані груп», ТОВ «ОСОБА_2 торгівля та фінанси», ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановою заступника начальника ВДВС від 20.02.2014р. було відкрито виконавче провадження № 42184145, а постановами від: 20.02.2014р. накладений арешт на майно боржниці та оголошено заборону його відчуження; 28.02.2014р. стягнутий виконавчий збір. 23.05.2014р. постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження, згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на те, що на момент відкриття виконавчого провадження 20.02.2014р., строк предявлення виконавчого листа до виконання закінчився, а також виконавчий лист був прийнятий державним виконавцем не за місцем проживання боржниці ОСОБА_1, то представник заявниці просив визнати неправомірними дії державного виконавця заступника начальника Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_9 в частині відкриття виконавчого провадження № 42184145 та скасувати постанову від 20.02.2014р. про відкриття виконавчого провадження. Враховуючи, що дії державного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження № 42184145 є неправомірними і постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню, то всі інші дії державного виконавця в межах цього виконавчого провадження (накладення арешту на майно боржниці та оголошення заборони його відчуження, стягнення виконавчого збору на суму 234 246грн. 60коп., закінчення виконавчого провадження) також є неправомірними і постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 20.02.2014р., про стягнення виконавчого збору на суму 234 246грн. 60коп. від 28.02.2014р., про закінчення виконавчого провадження від 23.05.2014р., що винесені під час примусового виконання виконавчого листа № 2-5468/11 у виконавчому провадженні № 42184145, в якому ОСОБА_1 є боржницею, також підлягають скасуванню.

В наданій до суду 20.03.2019р. заяві представник заявниці ОСОБА_2 просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності заявниці. Вимоги скарги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі (а.с.№104).

Заінтересована особа - державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення (а.с.№96), про причини неявки суд не сповістив.

В наданих до суду 21.08.2018р. запереченнях В.о. начальника відділу ДВС ОСОБА_9 просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, оскільки скарга є необґрунтованою. Крім того, зазначив що документи, які заявник просить скасувати відсутні, у звязку зі знищенням по закінченню терміну зберігання (а.с.№28-29).

Представник заінтересованої особи АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення (а.с.№105).

В наданих до суду 16.11.2018р. письмових поясненнях представник банку ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності № 1288-К-О від 06.04.2018р.(а.с.№66), просила відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, державним виконавцем правомірно було відкрито виконавче провадження відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на те, що постановою від 23.05.2014р. виконавче провадження було закінчено у звязку з направленням виконавчого листа для подальшого виконання за належністю до іншого відділу, то у державного виконавця не було підстав для зняття арештів на кошти та майно боржниці. Крім того зазначила, що рішення у справі не виконано сторонами (а.с.№64-65).

В наданій до суду 30.01.2019р. заяві представника банку ОСОБА_11, яка діє на підставі довіреності від 23.10.2018р. (а.с.№80, 81), просила розглядати справу за відсутності представника банку, у задоволенні скарги ОСОБА_1 просила відмовити (а.с.№79).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 450, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, вважає за можливе скаргу задовольнити в частині вимог про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження та закінчення виконавчого провадження неправомірними та скасування цих постанов, а в іншій частині скарги закрити провадження з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

17.07.2018р. у Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області були витребувані матеріали виконавчого провадження № 42184145 (а.с.№25).

21.08.2018р. на адресу суду виконавчою службою була надана довідка про те, що матеріали виконавчого провадження № 42184145 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5468 від 26.04.2011р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у відношенні ОСОБА_1 знищено відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом МЮУ від 25.12.2008р. № 2274/5, у звязку з закінченням терміну зберігання, на підставі Доручення керівника відділу від 04.08.2018р. № 08 «Про створення комісії для знищення документів, переданих до архіву Дніпровського ВДВС». Також був наданий акт від 31.01.2018р. про вилучення виконавчих проваджень для знищення (а.с.№31, 41-44).

Ухвалою суду від 22.10.2018р. було витребувано з УДВС у м. Києві інформацію стосовно того, який саме орган (назва, адреса) займається примусовим виконанням судових рішень, у яких боржник зареєстрований в Донецькій області у м. Горлівка на непідконтрольній українській владі території (а.с.№59).

Дана ухвала була скерована листом від 30.11.2018р. до УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.№72), яке листом від 04.01.2019р. повідомило, що примусове виконання рішень, за якими боржники мешкають у Донецькій області в м. Горлівка, на непідконтрольній українській владі території здійснюється УДВС ГТУЮ у Донецькій області, Калінінським районним ВДВС м. Горлівка ГТУЮ у Донецькій області, Микитівським ВДВС м. Горлівка ГТУЮ у Донецькій області та Центрально-Міським ВДВС м. Горлівка ГТУЮ у Донецькій області (а.с.№78).

Ухвалою суду від 30.01.2019р. витребувано з Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області, Калінінського районного ВДВС м. Горлівка ГТУЮ у Донецькій області, Микитівського ВДВС м. Горлівка ГТУЮ у Донецькій області, Центрально-Міського ВДВС м. Горлівка ГТУЮ у Донецькій області матеріали виконавчого провадження № 42184145 з виконання виконавчого листа №2-5468/11, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, яке було на виконанні Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області та направлено за належністю до іншого відділу ДВС (а.с.№86).

В наданому до суду листі від 25.02.2019р. Дружківський міський ВДВС ГТУЮ у Донецькій області відомостей щодо виконавчого провадження № 42184145 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості суду не надав (а.с.№100).

Листом від 27.02.2019р. УДВС ГТУЮ у Донецькій області також повідомило, що згідно перевірки в АСВП станом на 26.02.2019р. у територіальних відділах державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області на примусове виконання не надходило та не перебуває виконавче провадження №42184145 (а.с.№102-103).

Таким чином, суд здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами, з огляду на те, що оригінал виконавчого провадження № 42184145 був знищений Дніпровським ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області та на примусовому виконанні у виконавчій службі, яка здійснює виконання рішень, по яких боржник знаходиться на непідконтрольній українській владі території, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 не перебуває.

Згідно інформації, що міститься в системі документообігу суду «Д-3», рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Шелестова К.О. від 26.04.2011р. позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк до ТОВ «Тіссані груп», ТОВ «ОСОБА_2 торгівля та фінанси», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ТОВ «УФА «Верус» про стягнення заборгованості були задоволені та стягнуто солідарно з ТОВ «Тіссані груп», ТОВ «ОСОБА_2 торгівля та фінанси», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ТОВ «УФА «Верус» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 85-Д/07 від 22.11.2007р. - 4 849 120грн. 50 коп., у рахунок погашення суми штрафу за кредитним договором № 85-Д/07 від 22.11.2007р. - 2 342 466грн. 02 коп., а також розподілені судові витрати.

В рішенні суду від 26.04.2011р. та у виконавчому листі, виданому судом 03.04.2012р. у відношенні ОСОБА_1, її місцем проживання зазначено адресу: Донецька область, м. Горлівка, вул. Григоращенка буд.133 (а.с.№106-107).

З інформації, що міститься у витягу ВП спецрозділ від 27.06.2018р., вбачається, що виконавче провадження № 42184145 за виконавчим листом № 2-5468 від 26.04.2011р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк суми боргу 2 342 466грн. 02коп. перебувало на примусовому виконанні в Дніпровському ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області та постановою державного виконавця Заступника начальника відділу ОСОБА_9 від 20.02.2014р. було відкрито виконавче провадження (а.с.№12-13).

У витягу ВП- спецрозділ адресою проживання боржниці вказано пр. Перемоги 39-75, що є відмінним від її адреси, яка зазначена в рішенні суду та у виконавчому листі (а.с.№12, 106-107).

Крім того, державним виконавцем Заступником начальника відділу ОСОБА_9 були винесені наступні постанови: 20.02.2014р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 28.02.2014р. про стягнення виконавчого збору в розмірі 234 246грн. 60коп. (а.с.№13).

Постановою від 23.05.2014р. виконавче провадження № 42184145 було закінчено згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з направленням виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС. Підставою для вчинення цієї дії стало те, що в ході примусового виконання рішення суду, встановлено, що боржниця за адресою в м. Камянське не мешкає, майна та наявних грошових коштів, що їй належать на праві власності, в процесі проведення виконавчих дій не виявлено та у виконавчому листі адресою реєстрації боржниці вказана: Донецька область, м. Горлівка, вул. Григоращенка, 133 (а.с.№14).

Також зазначено, що застосовано заходи примусового виконання рішення такі як накладення арешту на майно боржниці в Державних реєстрах, встановлено заборону виїзду за межі України. За виконавчим документом стягнення не проводилось і виконавчий лист направляється до УДВС ГУЮ у Донецькій області для скерування за територіальністю до відповідного відділу ДВС для подальшого виконання за належністю (а.с.№14).

Звертаючись до суду зі скаргою, представник заявниці зазначає, що підставами для визнання дій державного виконавця та скасування винесених ним постанов є: пропуск стягувачем строку для предявлення виконавчого листа до виконання (у виконавчому листі строк предявлення до виконання вказаний 26.01.2013р., проте постанова про відкриття виконавчого провадження винесена більше ніж через 1 рік після спливу цього строку 20.02.2014р.); прийняття не за належністю виконавчого листа, оскільки боржниця на території Дніпровського району м. Камянське ніколи не була зареєстрована та не проживала.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-IV, який втратив чинність на підставі Закону №1404-VIII (1404-19) від 02.06.2016р., і діяв на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, інші виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Частинами 2, 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» визначено переривання строків давності предявлення виконавчого документу до виконання, а саме, після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

З виконавчого листа, який міститься в системі документообігу суду і виданий судом 03.04.2012р. вбачається, що рішення суду від 26.04.2011р. набрало законної сили 26.01.2012р. і строк предявлення виконавчого листа до виконання вказаний до 26.01.2013р. (а.с.№106-107).

Як зазначено вище, судом вживалися заходи щодо отримання доказів - матеріалів виконавчого провадження № 42184145, однак актом від 31.01.2018р. Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області про вилучення виконавчих проваджень для знищення, встановлено, що воно знищено. Крім того, відповіддю УДВС ГТУЮ у Донецькій області повідомлено, що на виконанні ВП № 42184145 з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь АТ КБ «ПриватБанк» не перебуває.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належність і допустимість доказів визначена ст.ст.77, 78ЦПК України.

Таким чином, з огляду на те, що представником заявниці суду не надано належних та допустимих доказів того, що виконавчий лист, виданий судом 03.04.2012р., не предявлявся до примусового виконання до 20.02.2014р. та не повертався стягувачу у звязку з чим мало б місце переривання строків давності предявлення виконавчого документу до виконання, то відсутні підстави вважати, що виконавчий лист № 2-5468/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів був поданий стягувачем 20.02.2014р. до Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області з пропуском строку, встановленого на його подачу.

А тому, суд критично оцінює обґрунтування скарги представника заявниці в частині пропуску стягувачем строку на предявлення до виконання виконавчого листа №2-5468/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованою скаргу в частині посилання на неправомірність дій щодо прийняття виконавчого документу не за належністю, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-IV у виконавчому документів зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків, крім випадку ухвалення постанови про накладення на особу адміністративного стягнення за неповагу до суду) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню.

Як вбачається з копії виконавчого листа № 2-5468/2011, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 03.04.2012р., в ньому зазначено імя боржниці, її місце проживання та реєстраційний номер облікової картки платника податків, тобто інформація, яка ідентифікує її (а.с.№107).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-IV у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Як вбачається з пояснень державного виконавця і представника АТ КБ «ПриватБанк», адреса проживання боржниці: м. Камянське (раніше назва міста Дніпродзержинськ), АДРЕСА_1 була вказана саме стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» у заяві про відкриття виконавчого провадження (не дивлячись на те, що й у рішенні суду, й у виконавчому листі, адреса проживання значиться іншою), оскільки банком було встановлено її місце проживання саме за цією за адресою (а.с.№28, 65).

Разом з тим, посилаючись на наявність у банка інформації про місце проживання боржниці ОСОБА_1 саме у м. Камянське, представником банку в рамках розгляду даної скарги не надано жодного письмового доказу на підтвердження цього.

Крім того, аналізуючи положення ст. 18 та ст. 19 Закону № 606-IV можна зробити висновок, що стягувач має можливість надати лише ту інформацію (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна, дата народження, тощо), яка відсутня у виконавчому листі і вказується судом лише за її наявності (ч. 1 ст. 18 Закону визначені вимоги, які є обовязковими, при оформлені виконавчого листа).

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-IV визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Приймаючи до уваги, що у виконавчому листі місцем проживання боржниці вказана адреса: Донецька область, м. Горлівка, вул.Григоращенка, буд.133, тобто територія, на яку не поширюються функції державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області, то суд вважає обґрунтованими посилання скарги представника ОСОБА_1 в частині неправомірності дій державного виконавця по винесенню постанови від 20.02.2014р. про відкриття виконавчого провадження № 42184145 з порушенням правил територіальної підсудності і ця постанова з цих підстав підлягає скасуванню.

Враховуючи задоволення скарги в частині визнання дій щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними та скасування цієї постанови, то й всі інші дії державного виконавця, вчинені в рамках виконавчого провадження № 42184145, щодо винесення постанов про накладення арешту на майно боржниці та оголошення заборони його відчуження (від 20.02.2014р) та закінчення виконавчого провадження (від 23.05.2014р.) також є неправомірними та ці постанови підлягають скасуванню.

Що стосується постанови від 28.02.2014р. про стягнення виконавчого збору, то провадження в цій частині скарги слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки ця постанови відповідно до положень ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, може бути оскаржена сторонами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, а не шляхом звернення зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ЦПК України.

Аналогічна позиція викладена 05.12.2018р. Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі №279/2369/17 (провадження №14-505цс18).

Таким чином, підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області, АТ КБ «ПриватБанк») про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження та закінчення виконавчого провадження неправомірними та скасування цих постанов, винесених у виконавчому провадженні № 42184145, задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця заступника начальника Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_9 в частині відкриття виконавчого провадження № 42184145, накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження, та закінчення виконавчого провадження № 42184145 з виконання виконавчого листа № 2-5468/11, в якому боржницею вказана ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та скасувати постанови державного виконавця заступника начальника Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2014р., про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 20.02.2014р., про закінчення виконавчого провадження від 23.05.2014р., що винесені під час виконання виконавчого листа № 2-5468/11 у виконавчому провадженні № 42184145, в якому боржницею вказана ОСОБА_1

Провадження у справі за вимогами скарги щодо визнання неправомірними дій державного виконавця заступника начальника Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області в частині стягнення виконавчого збору на суму 234 246грн. 60коп. у виконавчому провадженні № 42184145 з виконання виконавчого листа № 2-5468/11, в якому боржницею є ОСОБА_1 та скасування цієї постанови - закрити.

З огляду на те, що сторонами не надано доказів понесення витрат, повязаних з розглядом справи, то ці витрати не відшкодовуються відповідно до ст. 452 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18, 19, 20, 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-IV, ст.74 закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, ст.ст. 76-81, 83, 85, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 353, 447, 451, 452 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження та закінчення виконавчого провадження та скасування постанов, винесених у виконавчому провадженні № 42184145 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця заступника начальника Дніпровського відділу Державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_9 в частині відкриття виконавчого провадження № 42184145, накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні № 42184145, в частині закінчення виконавчого провадження № 42184145 з виконання виконавчого листа №2-5468/11, в якому боржницею вказана ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Скасувати постанови державного виконавця заступника начальника Дніпровського відділу Державної виконавчої служби м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2014р., про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 20.02.2014р., про закінчення виконавчого провадження від 23.05.2014р., що винесені під час виконання виконавчого листа №2-5468/11 у виконавчому провадженні № 42184145, в якому боржницею була ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Провадження за вимогами скарги щодо визнання неправомірними дій державного виконавця заступника начальника Дніпровського ВДВС м. Камянське ГТУЮ у Дніпропетровській області в частині стягнення виконавчого збору на суму 234 246грн. 60коп. у виконавчому провадженні № 42184145 з виконання виконавчого листа № 2-5468/11, в якому боржницею вказана ОСОБА_1 та скасування постанови від 28.02.2014р. - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.