Провадження № 2-о/761/51/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження про встановлення місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У якості безспірності вимог заявник вказує на те, що між нею та батьком дитини було досягнуто згоди щодо місця проживання дитини разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1.

Водночас, заявник долучає до заяви про встановлення факту копію договору про внесення змін № 1 до договору про участь у вихованні дитини від 19.06.2015 р., яким п. 3 договору від 16.11.2010 р. було викладено в наступній редакції «Після розірвання шлюбу між Батьками Дитина проживатиме разом із Матір'ю у місті Люблін Республіки Польща. Точна адреса проживання Дитини має бути повідомлена Батьку не пізніше 10 (десяти) календарних днів після її визначення. Батько зобов'язується не чинити перешкод в процесі оформлення виїзду Дитини на постійне місце проживання до Республіки Польща, а також надати необхідні для цього документи на прохання Матері.».

Із вищевикладеного можна дійти висновку, що оскільки договір про участь у вихованні дитини, де місце проживання попередньо було визначено в м. Києві було змінено, тому наявний спір між батьками.

Положеннями ст.160 СК України визначено, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що розглядаються судом.

Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Стаття 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Статтею 235 СК України, встановлено, що орган опіки та піклування здійснює нагляд за дотриманням прав дітей, які усиновлені і проживають в Україні. Нагляд за дотриманням прав дитини, яка усиновлена, здійснюється до досягнення нею повноліття.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду, ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Отже, в даному випадку, питання про визначення місця проживання дитини разом із матір'ю необхідно розглядати в позовному провадженні, а тому у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити на підставі ст. 4 ст. 315 ЦПК України, як такої, що не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 260, 293, 315, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України.

Роз'яснити заявнику, що порушене нею питання може бути вирішене в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24 січня 2019 року.

Суддя: