Головуючий суду 1 інстанції - Колядов В.Ю.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 431/6163/18
Провадження № 22-ц/810/137/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 грудня 2018 року (постановленого у складі судді Колядова В.Ю.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Заявлені позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. У період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на другому курсі Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» на денній формі навчання за кошти фізичних осіб та потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, яку позивач не може самостійно надавати.

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн щомісячно з дня подачі позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 05 грудня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 07.11.2018 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що скаржник є інвалідом третьої групи, отримує пенсію у розмірі 1452 грн., з якої після відрахування аліментів, він отримує менше 700 грн., на які він не спроможний утримувати себе. За таких обставин, скаржник вважає, що помилково визнав позов, бо не був обізнаний про розмір аліментів, які відраховуються з його пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка посилається на те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання, оскільки батько дитини отримує пенсію та є власником земельного паю та отримує додатковий дохід. Окрім того, заборгованості зі сплати аліментів на утримання доньки до досягнення нею 18 - річного віку він не мав, що свідчить про можливість надавати допомогу на навчання.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення у матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву позивача, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є батьком дитини та спроможний сплачувати аліменти на її навчання, оскільки визнав позов повному обсязі.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.07).

ОСОБА_5 є студенткою 2 курсу Інституту фізики, математики та інформаційних технологій Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» денної форми навчання за спеціальністю «Інформаційна, бібліотечна та архівна справа». Навчання здійснюється за кошти фізичних осіб. (а.с.03).

ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи з 03 серпня 2017 року безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду медико -соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 503520 від 03 серпня 2017 року. (а.с.43).

Відповідно до довідки Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 413 від 07.02.2019 року, ОСОБА_4 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Старобільське об'єднане управління ПФУ та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1497 грн. з грудня 2018 року. (а.с.45).

Статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно вимог статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18, але не більше 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов'язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

На зазначені норми матеріального права суд уваги не звернув, не встановив, який дохід має відповідач, його матеріальне становище, та, відповідно, чи може він надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці з урахуванням того, що розмір його пенсії по інвалідності є мінімальним, та чи потребує остання такої допомоги.

Потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням, без встановлення можливості батьків надавати таку допомогу, не може бути підставою для задоволення позову про покладення обов'язку по її утриманню з урахуванням того, що такий обов'язок не є безумовним.

Посилання скаржника на те, що відповідач отримує пенсію, має земельний пай та відповідно отримує додатковий дохід, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу, до уваги колегією суддів не приймають, оскільки на підтвердження цих обставин не надано належних доказів.

Той факт, що відповідач, як платник аліментів до досягнення донькою повноліття, не мав заборгованості, також не свідчить про спроможність сплачувати аліменти на повнолітню доньку.

Отже, суд помилково дійшов висновку про те, що наявні усі чотири факти, які є обов`язково наявними та на підставі яких батьки мають сплачувати аліменти на повнолітню особу, яка продовжує навчання.

Таким чином, приймаючи визнання позову відповідачем, суд першої інстанції всупереч вимог ч.5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України не роз`яснив наслідки визнання позову та розглянув справу без участі сторін, що перешкоджало у повній мірі скористатись усіма своїми процесуальними правами.

Враховуючи, що суд першої інстанції не повністю з`ясував усі обставини у справі, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, тому відповідно до статті 376 Цивільного процесуального кодексу України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 05 грудня 2018 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання відмовити.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складений - 19 квітня 2019 року.

Головуючий: Н. В. Стахова

Судді: Ю. В. Єрмаков

М. В. Назарова