Справа №466/1594/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 липня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Рибак Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання правничої допомоги від 29.09.2016 року в сумі 10 410,41 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається, що 29.09.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання правничої допомоги. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно даного договору, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт. Однак, станом на день звернення до суду ОСОБА_2 не оплатив надані йому послуги за договором про надання правничої допомоги. Внаслідок невиконання боржником своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість в розмірі 10 140,41 гривень, що включає в себе борг за договором про надання правничої допомоги, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Позивач в судове засідання не з`явився. Згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошеннями в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 29.09.2016 року між адвокатом Гаталяком Макаром Ярославовичем та ОСОБА_2 було укладено договір про надання юридичної допомоги /а.с.4/.

Згідно умов даного договору, виконавець зобов`язаний надавати юридичні послуги замовнику, згідно представлених замовлень (п 2.1 договору). Предметом договору було надання ОСОБА_2 правової допомоги в межах кримінального провадження №0001233 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, пережбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що за надані послуги замовник здійснює оплату на розрахунковий рахунок виконавця або готівкою у триденний строк із моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг, який є нед`ємною частиною даного договору.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується актом прийому-передачі №1 від 15.12.2017 року, згідно якого вартість, наданих ОСОБА_2 юридичних послуг становить 9 013,34 гривень /а.с.5/.

Копію акту позивачем було скеровано відповідачу, однак з невідомих причин останній акту не отримав.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджено договором про надання юридичних послуг від 29.09.2016 року та актом прийому-передачі робіт від 15.12.2017 року.

Внаслідок невиконання своїх зобов`язань за даним договором, у відповідача виникла заборгованість перед адвокатом Гаталяком М.Я., розрахунок якої відображений у позовній заяві.

Станом на 31.08.2018 року заборгованість становить 10 410,41 гривень та включає в себе витрати на надання правничої допомоги 9 013,34 гривень, борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, тобто з 20.12.2017 року по 31.01.2019 року 1 081,60 гривень та 3% річних 315,46 гривень.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.12.2017 року позивач скерував на адресу відповідача вимогу про усунення порушення грошового зобов`язання /а.с.6/, однак останнім така вимога була проігнорована, та не виконано зобов`язання за договором.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки встановлено, що у відповідача дійсно наявна заборгованість за договором про надання правничої допомоги від 29.09.2016 року.

Зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача кошти в сумі 10 410, 41 гривень.

При цьому, приймаючи рішення по справі суд враховує, що особа, яка надавала відповідачу правову допомогу є адвокатом згідно ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», позивач брав участь у справі про обвинувачення ОСОБА_3 на підставі відповідного договору про надання правничої допомоги, розмір витрат на оплату правової допомоги визначений за домовленістю між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 10 410 (десять тисяч чотириста десять) гривень 41 копійку.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 03 липня 2019 року.