Житомирський апеляційний суд
Справа №278/715/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 47 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області Грубіяна Ю.О. від 21 березня 2019 року, постановлену у м.Житомирі

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі №278/715/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

20.03.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним вище позовом до ОСОБА_3, Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та просив визнати протиправним і скасувати рішення Тетерівської сільської ради від 17.10.2016 року № 548, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,14 га. по АДРЕСА_1; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0, 14 га. за зазначеною вище адресою із кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_3; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 зазначену вище земельну ділянку.

Разом із позовом ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову та просив з метою забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку площею 0,14 га. по АДРЕСА_1 із кадастровим номером НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Необхідність такого забезпечення обґрунтовував тим, що рішенням виконавчого комітету Корчацької сільської ради народних депутатів №25 від 17.03.1994 року йому виділено у власність земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0, 14 га., на підставі якого він отримав Державний акт про право власності на земельну ділянку від 23.11.1994 року. Проте в подальшому на підставі оспорюваного рішення Тетерівської сільської ради від 17.10.2016 року №548 право власності на належну йому земельну ділянку оформила ОСОБА_3, чим порушено його майнові права. Вважає, що існує висока ймовірність відчуження належної йому земельної ділянки, а обраний ним вид забезпечення позову є обґрунтованим, достатнім та відповідає обсягу позовних вимог.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 21 березня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити нову - про задоволення заяви про забезпечення позову. На думку апелянта, посилання суду щодо недоведеності можливості істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду є безпідставними, оскільки таке обґрунтування міститься у заяві про забезпечення позову. А саме, позивач зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реального порушення його майнових прав у зв'язку із можливістю подальшого відчуження його майна, у зв'язку із чим в подальшому виникнуть труднощі під час виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того вказує, що у заяві про забезпечення позову він навів обставини порушення його майнового права та наявності спору між сторонами.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення його позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факт, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також не довів, що застосування заходів забезпечення позову не порушить права інших осіб, а час що минув з моменту прийняття оскаржуваного рішення сільської ради не свідчить про терміновість такого забезпечення.

Проте, погодитись з висновками суду першої інстанції неможливо, виходячи з наступного.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому, відповідно до статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві ОСОБА_2 просить визнати протиправним та скасувати рішення Тетерівської сільської ради від 17.10.2016 року №548, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,14 га. по АДРЕСА_1; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0, 14 га. за зазначеною вище адресою із кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_3; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 зазначену вище земельну ділянку (а.с. 14-17).

На підтвердження права власності на спірну земельну ділянку позивач надав Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ІV-ЖТ № 022184 від 23.11.1994 року, згідно якого він є власником земельної ділянки площею 0, 14 га., що розташована на території с.Корчак Житомирського району на підставі рішення виконавчого комітету Корчацької сільської ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області №25 від 17.03.1994 року, згідно якого позивачу передано у власність земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Корчак по вул. Садовій розміром 0, 14 га. (Ділянка 14)(а.с. 5-6).

Тобто, позивачем доведено, що між сторонами дійсно існує спір з приводу земельної ділянки.

Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

За наведених обставин слід забезпечити позов та накласти арешт на спірну земельну ділянку.

У зв»язку з цим та відповідно до положень п.3 ч.1 ст.379 ЦПК оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Житомирського районного суду Житомирської області від 21 березня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення заяви.

Забезпечити позов та накласти арешт на земельну ділянку площею 0,14 га. по АДРЕСА_1 із кадастровим номером НОМЕР_1, власником якої значиться ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 17.04.2019 року.