Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/71/19
Провадження № 2/280/429/19
У Х В А Л А

19 квітня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді - Янчук В.В.

при секретарі Русецькій Л.Б.,

за участі сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Коростишів цивільну справу за позовом Підприємство Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» до ОСОБА_2 про стягнення неустойки, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за невиконання обовязку щодо повернення торгівельного майданчику № 178, 186,189,179 у розмірі 62523,72 коп.

19.02.2019 р. ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 07.03.2019 р. здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 висловили думку щодо даного питання - на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши позицію сторін суд приходить до наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 грудня 2013 року між підприємством Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем (на час укладення договору) ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди № 207 (а.с. 4).

Згідно п. 1.1 вищевказаного договору оренди, предметом договору був торгівельний майданчик № 178,186,189,179, загальною площею відповідно 4,5; 5,8; 9,5; 6 кв.м (обєкт оренди).

Відповідно до п. 2.1 орендар набуває права користування обєктом оренди з дати початку дії Договору відповідно до п. 6. Сторони приступили до виконання зобовязань.

Пунктом 6.1 договору визначено, що договір укладено на один рік, і діє з 01.01.2014 по 31.12.2014 включно.

03 березня 2003 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а 28.01.2015 р. здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Як вбачається з позову, останній поданий відповідно до вимог ЦПК України в порядку цивільного судочинства.

Статтею 12 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України у редакції, чинній на момент предявлення позову, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Розмежування цивільної та господарської юрисдикції проводиться на основі суб'єктного складу та характеру правовідносин.

Дана стаття передбачає визначення підвідомчості справи за суб'єктним складом, тобто місцевому суду підвідомчі спори, в яких хоча б однією стороною є громадянин.

Відповідно до ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Ст. 20 Господарського кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 3 ГК України, сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

За положеннями ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не впливає із суті відносин.

Статтею 52 ЦК України ФОП відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 ЗУ від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та господарських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобовязання (господарські зобовязання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжуються існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зазначений правовий висновок наведено у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі № 910/8729/18, провадження № 12-294гс18.

Враховуючи, що зміст правовідносин сторін у справі, яка розглядається, виникли з господарського договору, зобовязання за яким у відповідача із втратою статусу як ФОП не припинились, цей спір за своїм предметним складом підвідомчий господарський юрисдикції.

У відповідності зі ст.1,2,3 ГПК України, спори між суб'єктами підприємницької діяльності вирішуються господарським судом та не підлягають розгляду в порядку ЦПК.

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, з огляду на вище наведене, спір віднесений до господарської юрисдикції та підлягає розгляду відповідним господарським судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255,256 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі за позовом Підприємство Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - закрити.

Роз'яснити позивачу що даний спір віднесено до господарської юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текс ухвали складено 19 квітня 2019 р.

Суддя Янчук В.В.