КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 362/6168/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/8747/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Макаровій К.В.

за участю:

представника позивача ПАТ «Державний експортно-імпорний банк України» - Малік Т.І.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпорний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпорний банк України» при визнання недійсним кредитного договору

за апеляційною скаргою Будниченка Олега Валерійовича в інтересах публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпорний банк України»

на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області постановленої 14 березня 2019 року в приміщенні суду в складі судді Корнієнко С.В.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №28808С60 від 7 квітня 2008 року.

В подальшому до суду звернувся ОСОБА_1 із зустрічним позовом до ПАТ «Державний експортно-імпорний банк України» в якому просив визнати недійсним кредитний договір №28808С60 від 7 квітня 2008 року.

Під час розгляду справи у суді представником відповідача подано клопотання про призначення по справі судового економічної експертизи на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника - ОСОБА_1 за Кредитним договором №28808С60 від 7 квітня 2008 року, здійснений ПАТ «Державний екпортно-імпортний банк» станом на 28 грудня 2015 року, умовам укладеного між сторонами за Кредитним договором №28808С60 від 7 квітня 2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором?

2. Який реальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №28808С60 від 7 квітня 2008 року станом на 28 грудня 2015 року з урахуванням умов вказаного кредитного договору, а також виписок по рахункам, що були відкриті до 7 квітня 2008 року?

3. Чи були допущені фінансові порушення ПАТ «Укрексімбанк» при розрахунку заборгованості за Кредитним договором №28808С60 від 7 квітня 2008 року, у тому числі при нарахуванні основної суми боргу та пені на суму прострочених процентів та пені від суми простроченого основного платежу?

4.За якою процентною ставкою ПАТ «УкрСиббанк» здійснювалося нарахування заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №28808С60 від 7 квітня 2008 року по відсотках та чи відповідає це умовам вказаного договору?

В обґрунтування вказаного клопотання представником відповідача вказано, у розрахунках банку і у розрахунках позивача є суттєва різниця, а для повного та всебічного з`ясування обставин справи просив по справі призначити експертизу.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року по справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпорний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний експортно-імпорний банк України» про визнання недійсним кредитного договору на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи відповідає розрахунок заборгованості ОСОБА_1 умовам кредитного договору № 28808С60 від 7 квітня 2008 року, здійснений ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» станом на 28 грудня 2015 року, з врахуванням розрахункових документів щодо видачі та погашення кредиту за цим договором?

- Якщо ні, то чому?

- За якою процентною ставкою ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» здійснювалося нарахування заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №28808С60 від 07 квітня 2008 року по відсотках та чи відповідає це його умовам?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Будниченко О .В. в інтересах ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Зокрема зазначає, що відповідь на всі запитання, що поставлені на дослідження експертизи, наявна в матеріалах справи №362/6168/16-ц та вони не потребують спеціальних знань. Зокрема вказує, що перше та друге питання є виключно правовим питанням, що не належить до компетенції експерта.

Представник позивача ПАТ «Державний експортно-імпорний банк України» у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляли.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та його представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває в провадженні, зокрема, суду.

Задовольняючи клопотання представника відповідача про призначення по справі судово-економічної експертизи, районний суд виходив з підстав наявності правових підстав до його задоволення.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

В обґрунтування заявленого клопотання про призначення експертизи представник відповідача зазначав, що між розрахунком заборгованості, складеним банком та відповідачем має місце суттєва різниця, а ця обставина викликає сумнів у правильності визначення суми заборгованості, що може вплинути на законність рішення.

Враховуючи ту обставину, що вказане заявником питання потребує спеціальних знань в економічній галузі та з метою усунення суперечностей та неповноти розгляду справи судом по суті, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість задоволення районним судом клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до вимог ч.ч.4,5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями ч. 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Враховуючи необхідність у з`ясуванні обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань та з метою правильного вирішення заявленого, викладені в ухвалі суду першої інстанції висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам й доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Апеляційний суд не може погодитися і з доводами скаржника, що судом першої інстанції порушено строки розгляду справи, зупинення провадження не повинно призводити до зменшення розумного строку розгляду справи, оскільки зазначена обставина не є підставою для скасування ухвали про призначення судової експертизи.

Крім того, оскільки на вирішення експертів поставлені питання, що стосуються обставин, які підлягають доведенню, а також необхідність надання в розпорядження експертів матеріалів справи, одночасний розгляд даної справи та проведення експертизи є неможливим.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотримання норм діючого законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відтак відсутні підстави для перерозподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Будниченка Олега Валерійовича в інтересах публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпорний банк України» - залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 липня 2019 року.

Головуючий суддя:

Судді: