ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 липня 2019 року

м. Харків

справа № 643/10649/18

провадження № 22-ц/818/3635/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття з ОСОБА_2 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року, постановлене під головуванням судді Ференчук О.В., в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу від 13.12.2018 року за нововиявленими обставинами; скасувати наказ Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2018 року та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що факти, наведені у судовому наказі Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2018 року, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_2 щомісячно активно приймає участь у матеріальному забезпеченні своєї доньки ОСОБА_4 . Боржник вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки при його ухваленні судом були порушені строки розгляду заяви та принцип змагальності сторін.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, просила ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що боржником не надано жодних доказів на підтвердження підстав для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що з 28 квітня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 липня 2017 року (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття з ОСОБА_2 (а.с.1).

13 грудня 2018 року Московським районним судом м. Харкова за заявою ОСОБА_1 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви - 03.08.2018 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.17).

Як на підставу вимог заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 посилався на те, що він не був обізнаний про факт стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки, тим самим був позбавлений права подавати заяви та клопотання з приводу стягнення аліментів. Крім того, він добровільно надає допомогу доньці щомісячно, а тому просить заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати судовий наказ та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Так, згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Процесуальний порядок розгляду заяви про видачу судового наказу має спрощений спосіб прийняття судом рішення, а сам судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України.

Тобто, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст.161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст. 168 ЦПК України).

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що зазначені ОСОБА_2 у заяві обставини, за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, а самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами ст.165 ЦПК України.

Наведені апелянтом обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції та не підлягають дослідженню під час вирішення питання про стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а отже, не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Частиною 2 цієї статті Кодексу визначено перелік підстав для перегляду рішення, постанови або ухвали суду у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин та нових доказів.

Так, новими доказами є фактичні дані, які не були з певних причин досліджені судом при розгляді справи, що є підставою для перегляду цього рішення в апеляційному чи касаційному порядку (постанова пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»).

Матеріали справи свідчать про те, що зазначенні боржником обставини не є нововиявленими, не спростовують факти, покладені в основу судового наказу.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2018 року за нововиявленими обставинами, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він щомісячно активно приймає участь у матеріальному забезпеченні своєї доньки ОСОБА_4 , не може бути підставою для скасування судового наказу за нововиявленимаи обставинами, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені ст. 181 СК України та відповідно визначаються за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, в якому визначити розмір та строки виплати. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватись на підставі виконавчого напису нотаріуса.

ОСОБА_2 не надав суду доказів існування домовленості між ним та ОСОБА_1 , як батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , щодо способу виконання батьком обов`язку по утриманню дитини.

Посилання боржника на те, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу він був позбавлений можливості повідомити суд про те, що він матеріально утримує дитину, що є підставою для скасування судового наказу, - не приймається до уваги колегією суддів, оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто з вимогою, яка чітко визначена ч. 1 п. 4 ст. 161 ЦПК України, і такий розмір аліментів на одну дитину відповідає закону.

В свою чергу посилання апелянта на те, що він в повній мірі добровільно виконує обов`язок по матеріальному утриманню та вихованню доньки не звільняють його від обов`язку утримувати доньку у спосіб визначений вищенаведений судовим наказом.

Доводи заяви боржника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Той факт, що згідно положень процесуального закону (ч.1 ст.167 ЦПК України) судовий наказ виданий без судового засідання і повідомлення сторін, і без урахування заперечень боржника проти стягнення аліментів, не дає підстав вважати такі заперечення нововиявленими обставинами.

При цьому колегія суддів враховує, що ЦПК України не передбачає можливості скасування судового наказу про стягнення аліментів, виданого відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу. У випадку незгоди боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (ч.7 ст.170 ЦПК України) в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України.

Крім того апелянт не позбавлений можливості звернутись до державного виконавця із заявою про зарахування коштів, сплачених боржником добровільно на утримання дитини в рахунок заборгованості по аліментам.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 24.07.2019 року.