ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7363/19 Справа № 213/1374/19 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 213/1374/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бутко Олександр Олександрович, на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2019 року, яке ухвалене суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 21 червня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бутко О.О., звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі ПАТ «ПІВДГЗК») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`ю.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він, працюючи у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійні захворювання, у зв`язку із чим, висновком МСЕК від 25.03.2019 року, йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 40 % ( 10% - ХОЗЛ, 30% - радикулопатія) з 18 березня 2019 до 01 квітня 2020 року та визнано людиною з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01 березня 2020 року.

Вважає, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просив суд стягнути на його користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 99 892,00 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ПІВДГЗК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану в зв`язку з ушкодженням здоров`я, у розмірі 20 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «ПІВДГЗК» на користь держави судові витрати у розмірі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бутко О.О., ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутого на користь позивача з відповідача, з урахуванням принципів розумності, справедливості, а також єдності судової практики з розгляду аналогічних справ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, тривалість його роботи у відповідача в умовах шкідливих факторів праці, відсутності його вини в отриманні професійних захворювань, відсоток втрати професійної працездатності, визнання його людиною з інвалідністю третьої групи, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні йому для поліпшення стану, істотне погіршення його матеріального стану, оскільки він був переведений за ініціативою відповідача за станом здоров`я на посаду підсобного робочого на 0,25 ставки. На думку позивача, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим, значно занижений, не відповідає глибині моральних страждань, сталій судовій практиці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить залищити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 у період з 06.03.1996 року по 26.03.2019 року працював машиністом дробильної фабрики, учнем дробильної фабрики, дробильником дробильної фабрики, дробильником управління дробильно-транспортного комплексу ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є відповідач ПАТ «ПІВДГЗК», у шкідливих умовах праці (а.с.24-27).

26.03.2019 року позивач переведений підсобним робітником на 0,25 ставки дільниці з обслуговування господарських об`єктів цеху підготовки виробництва та складського господарства, працює по теперішній час (а.с. 26,27).

Згідно п. 7, 9,10 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 лютого 2019 року позивачу 09.01.2019 року ДУ «Український НДІ промислової медицини» був встановлений наступний діагноз:

1) Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група В. Легенева недостатність першого другого ступеня, код J44

2) Радикулопатія попереково крижова L 5, S 1 та шийна С6,С7 з помірними статико-динамічними порушеннями хребта, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ першого ступеня), код М 54.1.

Відповідно до п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 лютого 2019 року, причинами виникнення професійних захворювань є пил з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі зони в 3-9,15 разів перевищував ГДК (6,0 -18,3 мг/м? при ГДК 2,0 мг/м?), важкість праці: робоча поза (незручна) 32.4 -34,8 % зміни, при нормі до 25% з вимушеними нахилами тулуба уперед під кутом більше 30? 134-216 разів за зміну, при нормі 51-100 разів; величина статичного навантаження за зміну двома руками становила 00 кг/с при нормі 42000 кг/с; маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну становила 40 кг, при нормі 30 кг, згідно Державні санітарні норми та правила «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджена наказом МОЗ України № 248 від 08.04.2014 року.

У пункті 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 лютого 2019 року, зазначено, що професійні захворювання виникли за таких обставин: Внаслідок тривалої дії шкідливих факторів виробничого середовища та недосконалості робочого місця ОСОБА_1 підпадав під вплив пилу, концентрація якого перевищувала нормативні показники та фізичного навантаження, яке перевищувало нормативні показники.

На підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 26.01.2015 року за № 2/2-11-3/278 та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248, умови праці дробильника, зайнятого повний робочий день у підземних роботах УДТК ПАТ «ПІВДГЗК» (з 29.07.1996 року по теперішній час) відносяться: по речовинам фіброгенної дії до 3.4; по важкості праці до 3,3 (5,41 бала); по шуму до 3,3( а.с. 64-66).

У пункті 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 лютого 2019 року вказано, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені): не встановлено, через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміною керівників структурного підрозділу ( а.с. 5-8).

Висновком МСЕК від 25 березня 2019 року ОСОБА_1 первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності в загальному розмірі 40 %, (10% - ХОЗЛ, 30% - радикулопатія) з 18 березня 2019 року до 01 квітня 2020 року та визнано людиною з інвалідністю третьої групи, з наступним переоглядом 01.03.2020 року(а.с.9,9-зворот).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з отриманими ним на виробництві професійними захворюваннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З акту розслідування професійного захворювання від 05 лютого 2019 року вбачається, що причиною професійних захворювань позивача є тривалий стаж роботи (22 роки 06 місяців) на підприємстві відповідача в умовах шкідливих виробничих факторів, впливу пилу, концентрації якого перевищувала нормативні показники та фізичного навантаження, яке перевищувало нормативні показники ( а.с.5-8).

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки відчуває складності під час руху, в нього часто виникає біль у спині, суглобах, періодично виникає затерпання рук, оніміння плечолопаткового відділ. Лікарями виявлений відсутній стабілізаційний процес у його здоров`ї, що підтверджується чисельними виписними епікризами, що містяться в матеріалах справи, в яких зафіксований нестійкий стабілізаційний стан його здоров`я, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.

З акту розслідування професійного захворювання від 05 лютого 2019 року (а.с. 5-8) вбачається, що причинами професійних захворювань позивача є тривалий стаж роботи (22 роки 06 місяців) на підприємстві відповідача в умовах шкідливих виробничих факторів, а саме впливу пилу, концентрації якого перевищувала нормативні показники та фізичного навантаження, яке перевищувало нормативні показники. Працюючи дробильником, зайнятим повний робочий день у підземних роботах УДТК ПАТ «ПІВДГЗК» (з 29.07.1996 року по теперішній час) підпадав під вплив речовин фіброгенної дії до 3.4; по важкості праці до 3,3 (5,41 бала); по шуму до 3,3.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини відповідача, яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Суд першої інстанції при постановленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода під час його роботи на підприємстві відповідача, у шкідливих умовах, що стало причиною його професійних захворювань, які потягли за собою втрату працездатності та необхідності подальшого тривалого лікування у медичних закладах.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з професійними захворюваннями позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, на теперішній час, втратив професійну працездатність у загальному розмірі 40 %, у віці 44 років, та його визнано людиною з інвалідністю третьої групи. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки він постійно відчуває біль у спині, суглобах, постійний виражений біль в попереково-крижовому відділі хребта, біль та обмеження об`єму рухів в шийному відділі хребта, біль, обмеження рухів в плечових суглобах, оніміння лівої ноги, кашель, втома, задишка, загальну слабкість, підвищену втомлюваність, порушений нічний сон через больові відчуття. Періодично проходить лікування, незважаючи на постійні курси лікування покращення в стані здоров`я не спостерігається.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманих професійних захворювань, тривалості праці позивача в шкідливих умовах, що перевищували нормативи, тільки на ПАТ «ПІВДГЗК» (22 роки 06 місяців), що потягло втрату працездатності, розмір втрати професійної працездатності та визнання позивача людиною з інвалідністю третьої групи, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 20 00,00 грн. до 60 000,00 грн.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави, пропорційно задоволених вимог, судовий збір у розмірі 1152,60 грн. за подання апеляційної скарги позивачем.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бутко Олександр Олександрович задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2019 року, змінити, збільшити розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 з 20 000,00 гривень до 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги позивачем у розмірі 1152 ( одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривень 60 (шістдесят ) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: