Справа № 515/258/19
Провадження № 2/515/694/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи (за довіреністю) Данильченко О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Та- тарбунарська районна державна адміністрація Одеської області,

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення бать- ківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з нього аліментів, посилаючись на наступні обставини.

06 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - ОСОБА_3 . Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 14.07.2016 р. шлюб між ними розірвано. Починаючи з грудня 2015 року відповідач проживає окремо і будь-якої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає, фактично ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка проживає з нею, усі питання щодо її виховання та утримання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки відповідача, який ніяким чином не піклуєть- ся про дочку, її фізичний та духовний розвиток . не проявляє заінтересованості у її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я. Зазначені факти вона розцінює як ухилення від вихо- вання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. За таких обставин вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав, тому, діючи у інтересах дитини, вона звер- нулася до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до матеріалів позовної заяви долучена заява, зас- відчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 13.02.2019 р., згідно якої ОСОБА_2 повідомляє, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів стосовно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , просила справу розгляну- ти у його відсутність (а.с.12), відзиву на позов не подав.

Представник третьої особи також у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, додала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для то- го законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасники зобов`язані вживати усіх необ- хідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психо- логічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом бать- ківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.15 своєї постанови № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поз- бавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на вихо- вання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6) підтверджується, що батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 14.07.2016 р., яке набрало чинності 26.07.2016 р. (копія на а.с.7), розірвано шлюб, зареєстрований 06.09.2014 р. відділом дер- жавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного упра- вління юстиції Одеської області, актовий запис № 96, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Довідкою виконкому Татарбунарської міської ради № 658 від 01.04.2019 р. (а.с.27) підтверд- жується, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрована дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, що вбачається з харак- теристики (а.с.28).

З акту та висновку оцінки потреб сім`ї, складених 02.04.2019 р. директором Татарбунарсь- кого районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Леонтьєвою Я.П. (а.с.29-32), слідує, що малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, дідусем та бабусею по АДРЕСА_1 , в будинку створені всі необхідні умови для благополучного про- живання та навчання дитини. Батько у вихованні та навчанні дитини участі не приймає.

Відповідно до висновку Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області № 01-301/ 1329 від 22.04.2019 р. (а.с.39), даний орган, як орган опіки та піклування, вважає доцільним поз- бавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосно- вою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобо- в`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність ди- тини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як передбачено ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ба- тьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`яз- ків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до дося- гнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) при- суджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з ба- тьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір алімен- тів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між бать- ками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківсь- ких обов`язків щодо утримання та виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не проявляє заінтересо- ваності у її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, крім того не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Зазначені фактори суд оцінює як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування ними своїми обо- в`язками.

Зважаючи на дані обставини та враховуючи інтереси дитини, суд вважає за можливе та необ- хідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з нього аліменти на її утримання.

Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 12 лютого 2019 року.

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 155, 164-166, 180, 182, 191 СК України, ст.ст. 76-80, 82, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення алімен- тів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іденти- фікаційний номер НОМЕР_3 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 12.02.2019 р.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифі- каційний номер НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави в розмірі 768 грн.40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко