Справа № 496/4877/18
Провадження № 2/496/124/19
02 травня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Буран В.М.,
при секретарі Дигуляр А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якій зазначила, що їй належить 1/12 частина, а її неповнолітнім дітям: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1/24 частини кожній - житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований, але ніколи не проживав відповідач. Відповідач не є власником чи співвласником нерухомого майна за зазначеною адресою, особистих речей в будинку не має, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснює. Тому позивач звернулась з відповідною заявою до суду.
Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 27).
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 26).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до довідки виданої Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області № 893/02-19 від 29.10.2018 року, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`я складається з чотирьох чоловік: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 3).
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2017 року, було визнано право власності на 1/12 частину житлового будинку з надвірними спорудами : три літні кухні, сарай та огорожа, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , право власності за кожною по 1/24 частині вищезазначеного житлового будинку з надвірними спорудами у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-12).

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 12 та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , виданого Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 70 (а.с. 8, 9).

Згідно довідки Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області № 894/02-19 від 29.10.2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно зареєстрований на території Іллінської сільської ради з 04.12.2009 року, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до акту обстеження від 05.11.2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ніколи не проживав за адресою: АДРЕСА_1 , постійне місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391,396ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача в житловому будинку доведено належними і допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ч. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 ), яка діє в своїх інтересах та як законний представник неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (місце проживання яких: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_5 ), про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.