Апеляційне провадження № 22-ц/824/2851/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня2019року м. Київ

Унікальний номер справи 759/15503/14-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Вербової І.М., Саліхова В.В. за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5 в особі його правонаступника ОСОБА_6,

треті особи: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора,

Головне управління юстиції у м. Києві,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника ОСОБА_6 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5, треті особи: Дванадцяти Київська державна нотаріальна контора, ГУЮ в м. Києві про визнання заповіту недійсним.

Свої вимоги мотивувала тим, що 13.12.1994 її чоловік ОСОБА_7 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке буде належати йому на момент смерті, заповів сину, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 та грошовий вклад. Вважала, що волевиявлення її чоловіка під час складання ним заповіту не було вільним, оскільки останній зловживав алкогольними напоями, крім того у нього було органічне ураження головного мозку, у 1993 ОСОБА_7 було встановлено інвалідність ІІ групи. В день складання та підписання спірного заповіту, ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується Висновком дослідження від 07.05.2014 № 7/дд, який складений Науково-дослідним експертно-криміналістичним Центром при ГУ МВС України в Вважала, що заповіт, складений її чоловіком, має бути визнаний судом недійсним, оскільки порушує її права на спадкування.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року в якості правонаступника відповідача ОСОБА_5, який помер 14.11.2014 залучено ОСОБА_6

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 1 жовтня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено, визнано заповіт від 13 грудня 1994 року вчинений від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5, посвідчений 13.12.1994 державним нотаріусом Дванадцятої КДНК Щадко О.І. за реєстровим номером 6с-5315 недійсним.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року вирішено питання щодо стягнення судових витрат за проведення експертизи з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_6, подалаапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 заявляла клопотання про проведення повторної посмертної комплексної судово-психіатричної експертизи.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ухвалою Святошинського районного суду від 8.11.2017 по вказаній справі призначено посмертна комплексна психіатрична експертиза. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 7.12.2017 вказана вище ухвала скасована, питання про призначення експертизи передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Проте, суд в порушення ухвали апеляційної інстанції не розглянув клопотання про призначення повторної експертизи, чим допустив порушення норм процесуального права.

Зазначала, що в неї є сумніви в правильності висновків експертизи, яка проведена відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2016. Також сторона відповідача вказує на суперечність цього висновку матеріалам справи в цілому. Зазначає про зацікавленість судових експертів під час проведення експертизи.

В клопотанні про призначення експертизи просила поставити наступні питання:

- «чи міг ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом свого здоров'я розуміти значення своїх дій та керувати ними під час підписання заповіту 13 грудня 1994 року?»;

- Просила надати висновок із зазначенням діагнозу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наявних в матеріалах справи медичних документів про наявність у нього алкогольної залежності з вказівкою про перехід у хронічну форму алкоголізму.

Просила провести експертизу за наявною у матеріалах справи медичною документацією за виключенням документів, які викликають сумнів у їх достовірності, а саме:

- Виписки з історії хвороби стаціонарного хворого 15-ї міської клінічної лікарні на ім' (рос.мовою) «ОСОБА_7» за період 10.06.1987-03.07.1987;

- Консультативного висновку Інституту геронтології АМНУ на імя ОСОБА_7 без дати та номера;

- Висновку експертного дослідження № 7/тдд від 7.05.2014.

Експертну установу для проведення експертизи відповідачем зазначено Київський міський центр судово-психіатричної експертизи (04080, м. Київ, вул.. Кирилівська, 103-а).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_9 підтримала заявлене клопотання, просила про його задоволення та уточнила, що просить проведення повторної комплексної судово-психіатричної експертизи.

Представник позивача ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання.

Апеляційний суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та перевіривши доводи заявленого клопотання, приходить до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню.

В порядку ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 2 ст.113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна судова експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 203ц від 5.12.2016, експерти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про кримінальну відповідальність за надання явно неправдивих висновків та відмову експерта від виконання покладених на нього обов'язків за статтями 384,385 КК України попереджені, що підтверджується їх підписами (т. 2 ас.207 зворот).

Таким чином твердження ОСОБА_6 про зацікавлення експертів у проведенні експертизи відхиляється.

Проте, заявляючи клопотання про призначення повторної комплексної посмертної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_6 вказувала, що експертний висновок від 5.12.2016, в якому зазначено, що ОСОБА_7 страждав на органічні розлади особистості ((МКХ-10; F07) змішаного (посттравматичного, інтоксикаційного, атеросклеротичного ґенезу) та на синдром активної залежності від алкоголю (МКХ-10; F10.252) із онзнаками стану відміни (МКХ-10; F10.3) і тому не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними суперечить експертному висновку від 28.03.2014 (який був проведений в іншій справі 2/759/5981/13), в якому вказано, що ОСОБА_7 під час підписання заповіту 13.12.1994 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, при цьому, на той час в нього виявлялися ознаки органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з церебрастенічним синдромом на тлі зловживання алкоголем (т.1 ас.ас. 142-148).

Відповідно до ч. 1 ст. 112 ЦПК України, комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань.

Однак, апеляційний суд відхиляє вимогу представника ОСОБА_6 про проведення саме комплексної експертизи у справі, оскільки така потреба при вирішенні питання про проведення судово-психіатричної експертизи відсутня.

Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

При цьому, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне поставити перед експертом одне з заявлених заявником питань, з метою дотримання положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року, а саме питання: чи міг ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом свого здоров'я розуміти значення своїх дій та керувати ними під час підписання заповіту 13 грудня 1994 року?

В силу ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Також згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30 грудня 1997 року повторна експертиза призначається судом, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для призначення повторної у справі посмертної судово-психіатричної експертизи.

Також згідно вимог ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За практикою Європейського суду з прав людини кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Розумним, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відповідно п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у випадку призначення судом експертизи.

Пунктом 9 ч.1 ст.253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження в справі на час проведення експертизи з метою недопуску порушення розумних строків розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 113, 367 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_6 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи- задовольнити частково.

Призначити по справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 103-а), попередивши їх про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та дачу завідомо неправдивого висновку за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

- чи міг ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом свого здоров'я розуміти значення своїх дій та керувати ними під час підписання заповіту 13 грудня 1994 року?

Для дослідження в розпорядження експерта надати цивільну справу № 759/15503/14-ц.

Витрати, пов'язані із проведенням експертизи, покласти на ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1; АДРЕСА_1).

Роз'яснити сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені статтею 109 ЦПК України, а саме, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження по справі зупинити до отримання висновку експерта.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 18 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: