Справа № 697/91/19
Провадження № 2/697/177/2019
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Русакова Г.С.
за участю секретаря судового засідання Берегової А.А.
представника позивача ОСОБА_1
представника третьої особи Соболя М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Канівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з червня 2010 року проживала разом без укладення шлюбу з відповідачем ОСОБА_4 . Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5. В подальшому життя не склалося і вони почали проживати окремо. В даний час дитина проживає разом з позивачем. Вона матеріально утримує, дбає про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідач не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться його життям, не відвідує сина, не турбується про його фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його утримання тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина ОСОБА_5. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому вона звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 22.01.2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 13.03.2019 року підготовче судове засідання закрите, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з'явилась, свої інтереси доручила представляти представнику ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та докази додані до нього.
Представник третьої особи, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про день та час слухання справи.
У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.
ОСОБА_5, народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується даними свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 (а.с. 6).
Позивачка разом із сином, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами справи (а.с.7).
Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Канівської районної державної адміністрації від 13.02.2019 року, позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_4 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.42).
Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральной Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно сина, позивачка стверджує, що з 2013 року останній не приймає участі у вихованні їх сина, взагалі не приймає участі у його житті.
За даними акту обстеження умов проживання дитини, а саме за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5, комісією встановлено, що заявниця забезпечена життєво необхідними речами, продуктами харчування, меблями, електричними побутовими приладами. Отримує щомісячно пенсію, успішно виховує сина. Батько в вихованні сина участі не приймає (а.с.8).
З довідки виданої Грищенецьким Навчально-виховним комплексом» Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Канівської районної ради від 21.12.2018 № 97, де навчається дитина, вбачається, що за час навчання сина у навчально-виховному комплексі ОСОБА_4 із вчителями не спілкувався, справами сина не цікавився, батьківські збори не відвідував, участі у вихованні дитини не бере (а.с.9).
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо своїх дітей, не цікавиться їх життям, не приймає участі у їх вихованні, не відвідує і взагалі не спілкуються з дітьми без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин.
Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком).
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов'язками щодо сина є підставою для позбавлення його батьківських прав.
З огляду на встановлене та прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування Канівсьої районної державної адміністрації суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини.
На підставі викладеного керуючисьЗаконом України "Про Охорону дитинства" ст. ст.164-166Сімейного кодексу України ст. ст. 3, 4, 88,133,141,258,259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування Канівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Повний текст рішення складено 19.04.2019 року.
Головуючий підпис Г.С. Русаков
з оригіналом згідно: оригінал зберігається в матеріалах справи № 697/91/19
Головуючий Г . С . Русаков