Справа №: 398/3120/18
провадження №: 2/398/251/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" квітня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

представників позивача ОСОБА_1 - адвокатів Боруша А.О. та Науменка І.Ф.,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку загальною площею 5,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі зазначену земельну ділянку. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого земельну ділянку загальною площею 5,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, заповідала їй, ОСОБА_1 27 березня 2018 року вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заповіт був складений на право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, а згідно з наданого ОСОБА_1 документа вбачається, що предметом спадкового оформлення має бути нерухоме майно - земельна ділянка, розташована на території Недогарської сільської ради, розмір та місцезнаходження якої визначені в натурі.

Представники позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, про що подав суду відповідну письмову заяву.

Відповідач, належними чином повідомлений про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, не з`явився. Подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим відділом РАЦС адміністрації Юрлинського муніципального району Пермського краю Російської Федерації (а. с. 10).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який посвідчено 09 лютого 1998 року секретарем Недогарської сільської ради Олександрійського району, та відповідно до якого на випадок своєї смерті остання зробила таке розпорядження: свій сертифікат серії НОМЕР_2 , виданий 04 вересня 1996 року, на право на земельну частку (пай), видану члену колективного сільськогосподарського підприємства, заповіла ОСОБА_1 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №23 (а. с. 11 - 12).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

ОСОБА_4 , на підставі рішення сесії Недогарської сільської ради народних депутатів від 15.02.2001 року №92, було видано державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 , відповідно до якого їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва було передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,08 га, розташовану на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3675 (а. с. 13). Зазначене також підтверджується листами відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а. с. 14 - 15).

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №942/2009, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , після її смерті з заявами про прийняття спадщини звернулися позивач та відповідач, які є відповідно донькою та сином спадкодавця. При цьому, відповідач оформив право на спадщину, яка складається з грошових коштів та недоотриманої суми пенсії (а. с. 74 - 104).

Постановою державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 27 березня 2018 року позивачу відмовлено у вчиненні у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заповіт складено на право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифікату. В той же час, з наданого спадкоємцем правовстановлюючого документу вбачається, що предметом спадкового оформлення має бути нерухоме майно - земельна ділянка, розташована на території Недогарської сільської ради, розмір та місцезнаходження якої визначені в натурі (а. с. 17).

За приписами ст. ст. 1233 - 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування (ст. 1251 ЦК України).

Складений ОСОБА_4 заповіт відповідає вищезазначеним вимогам чинного законодавства, його не змінено, не скасовано та не визнано недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки, відповідач та його представник визнали позов в повному обсязі та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку загальною площею 5,08 га, розташовану на території Недогарської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28 лютого 2001 року.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя О.В.Авраменко