Справа № 308/4783/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Тхір О.А., секретаря судового засідання Віраг Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах боржника ОСОБА_2 , заінтересована особа: старший державний виконавець Ужгородського МВ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Хайнас Роман Михайлович, на бездіяльність старшого державного виконавця Ужгородського МВ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Хайнас Романа Михайловича,-

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на на бездіяльність старшого державного виконавця Ужгородського МВ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Хайнас Романа Михайловича.

Скаргу обґрунтовує тим, що у провадженні старшого державного виконавця Ужгородського MB Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Хайнас Романа Михайловича перебувало виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 коштів на користь КС « Тур`я» ( виконавчий лист справа № 308/9288/16-ц) відповідне виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа, виданого для виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18.08.2017 року. При цьому, в межах відповідного виконавчою провадження, старшим державним виконавцем Хайнас Р.М. було вжито заходів щодо накладення арешту на майно боржників. В тому числі на кошти ОСОБА_4 , наявні на рахунках у банківських установах ( шляхом направлення відповідник постанов на їх адресу). На виконання вимоги ОСОБА_5 щодо необхідності погашення заборгованості в межах відповідного виконавчого провадження ОСОБА_4 провів перерахунок коштів, що стало підставою для закриття відповідних виконавчих проваджень (підтверджується випискою із АСВП від 30.04.2019 року. Проведеною перевіркою встановлено і факт виключення ОСОБА_4 із реєстру боржників (інформація з ЄРБ від 30.04.2019 року). В той же час ОСОБА_4 стало відомо, що до цього часу ст. державним виконавцем ОСОБА_5 не вижито заходів до зняття арештів із його рахунків, що позбавляє ОСОБА_4 його законного права на користування власними коштами.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Ужгородського MB державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Хайнас Романа Михайловича в межах виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 коштів на користь КС « Тур`я» щодо невинесення постанови про зняття арешту із майна( коштів) ОСОБА_4 та зобов`язати його винести відповідну постанову та направити в той самий день до банківських установ та інших органів, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_4 .

В судове засідання особа, яка подала скаргу, та її представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суд про причини не явки не повідомили.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суд про причини не явки не повідомила.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

В зв`язку з неявкою усіх учасників в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на об`єктивному розгляді справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України«Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки АСВП від 30.04.2019 року вбачається, що на виконання вимоги ОСОБА_5 щодо необхідності погашення заборгованості в межах виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 коштів на користь КС « Тур`я» ( виконавчий лист справа № 308/9288/16-ц) ОСОБА_4 провів перерахунок коштів, що стало підставою для закриття відповідних виконавчих проваджень, що стало також підставою для виключення ОСОБА_4 з Єдиного реєстру боржників, проте обтяження у вигляді арешту рахунків ОСОБА_4 , накладене в межах виконавчого провадження, не скасовано.

Відповідно до ч.ч. 1 і 5 ст.41Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положенням ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Не зняття арешту з належного заявнику майна створює перешкоди в реалізації ним права володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність необхідності у накладені арешту на майно,що належить ОСОБА_4 , оскільки, судом встановлена відсутність заборгованості по зобов`язанню в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №308/9288/16-ц.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до переконання, що вимоги скарги є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 89, 260-261, 353-355, 447-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Ужгородського MB державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Хайнас Романа Михайловича в межах виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 коштів на користь КС « Тур`я» щодо невинесення постанови про зняття арешту із майна( коштів) ОСОБА_4 та зобов`язати його винести відповідну постанову та направити в той самий день до банківських установ та інших органів, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно ОСОБА_4 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А.Тхір