КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5913/2019
справа №372/193/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади селища Козин Обухівського району Київської області на ухвалу Обухівського районного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Тиханського О.Б.17 січня 2019 року,

у справі за позовом першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади селища Козин Обухівського району Київської області до Козинської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок,-

встановив:

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 січня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з постановленою ухвалою, першим заступником керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на помилковість висновків суду про відсутність належного обґрунтування для представництва прокурора у справі. Вказує, що дії Козинської селищної ради є такими, що суперечать власне інтересам територіальній громаді селища Козин, якою і були делеговані певні повноваження органу місцевого самоврядування. Орган місцевого самоврядування не вжив заходів щодо скасування незаконного рішення виконавчого комітету, не звернувся із відповідним позовом до суду.

Вказує, що територіальна громада не є тим суб"єктом, який наділений правом звернення до суду, окрім того, вона не є суб"єктом владних повноважень або окремою юридичною особою. Вказує, що суд не розмежував поняття "територіальна громада" і "суб"єкт владних повноважень".

Окрім того, вказує, що суд не врахував, що в цьому випадку прокурор виступає у справі самостійним позивачем, та звертається до суду щодо земельної ділянки водного фонду, а саме прибережної захисної смуги річки Дніпро, яка жодним способом не може передаватись у приватну власність, що закріплено, зокрема у ст.ст. 83, 84 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до части 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що до позовної заяви не додано документів на підтвердження наявності передбачених законом підстав для звернення прокурора до суду із цим позовом.

З такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

З обставин, викладених у позовній заяві, убачається, що рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради передано у власність ОСОБА_3 (її правонаступником є ОСОБА_2.) земельну ділянку, яка становить собою землі водного фонду, а саме: 100 метрів прибережної захисної смуги річки Дніпро.

Згідно із доводами позовної заяви передача цієї категорії землі у власність здійснена із перевищенням повноважень, оскільки такі мала селищна рада, а не її виконавчий орган.

Окрім того, вказує, що згідно із законодавством встановлені обмеження щодо передачі у власність земель водного фонду і ці обмеження не були дотримані. Також вказує, що не дотримано порядку визначення меж землі, а також незаконно змінено цільове призначення землі.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, прокурором зазначено, що, оскільки земельна ділянка набута у власність із суттєвими порушеннями, отже жителі відповідної території, які становлять територіальну громаду, обмежені у доступі до берега річки, порушено їх право на відпочинок та вільне користування природними ресурсами, окрім того, розміщення житлових будинків безпосередньо на березі річки спричиняє шкоду навколишньому природному середовищу.

Відповідно до частин 3-5 ст.56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.5 ст.175 ЦПК України у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Згідно із ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно із змістом ст.23 "Про прокуратуру":

1. Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

2. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

3. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

4. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ст.1 Закону України "Про місцеве самоврядування" територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр;

Вирішуючи питання, суд першої інстанції в повній мірі не з"ясував чи звертається прокурор в інтересах будь-якого органу державної влади або місцевого самоврядування, або ж звернення направлено на захист невизначеного кола фізичних осіб та згідно із ч.5 ст.56 ЦПК України прокурор є самостійним позивачем у справі, відтак висновки суду є передчасними.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади селища Козин Обухівського району Київської області задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 січня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В.Соколова