Ухвала

19 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 2-24/13

провадження № 61-22320св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЛеськоА. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якого діють ОСОБА_6 та ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Луганської області від 09 квітня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 рокувідкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського міського відділення № 7511 відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний ощадний банк України», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якого діють ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 25 квітня 2008 року між Банком та

ОСОБА_6 укладено договір відновлюваної кредитної лінії №119/Зд/08, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 289 870,00 грн строком на

120 місяців зі сплатою за користування кредитом 19,2 % річних. Того ж дня для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 були укладені договори забезпечення, а саме: договір поруки та договір іпотеки, предметом іпотеки якого є квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_6 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого станом на 21 серпня 2009 року утворилася заборгованість у розмірі 334 038,52 грн.

У зв'язку з викладеним та з урахуванням уточнених позовних вимог Банк просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 - дружини першого відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором станом на 15 листопада 2010 року в розмірі 419 902,63 грн, яка складається із: залишку заборгованості за кредитом - 288 000,00 грн, залишку заборгованості за нарахованими та не отриманими відсотками - 111 076,09 грн, пені на прострочену заборгованість за кредитом - 20 826,54 грн, посилаючись на те, що кредитний договір укладено в інтересах сім'ї, а також звернути стягнення на зазначений предмет іпотеки, належний ОСОБА_4

Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 17 жовтня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 20 грудня 2011 року, позовні вимоги Банку задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії від 25 квітня 2008 року № 119Зд08 у розмірі 419 902,63 грн.

У задоволенні інших позовних вимог Банку відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 та позовних вимог третьої особи ОСОБА_7 відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2012 року скасовано рішення суду першої інстанції 17 жовтня 2011 року та ухвалу апеляційного суду від 20 грудня

2011 року в частині відмови в задоволенні первісного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17 грудня 2013 року в задоволенні позовних вимог Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено за необґрунтованістю.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 09 квітня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено, рішення суду першої інстанції від 17 грудня 2013 року скасовано.

Позов ВАТ «Державний ощадний банк України» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - на квартиру № 47, загальною площею 45,6 кв. м, житловою площею 27,1 кв. м, зі всіма невід'ємними її приналежностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належну на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 серпня 2012 року, виданого приватним нотаріусом Алейниковим М. В. (спадкова справа № 06/2011, зареєстровано в реєстрі за № 2592), шляхом проведення прилюдних торгів із встановленням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, у рахунок сплати заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії від 25 квітня

2008 року в розмірі 419 902,63 грн, яка складається з суми основної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 288 000,00 грн, суми заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 111 076,09 грн, суми пені на прострочену заборгованість за кредитом - 20 826,54 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в яких посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від27 червня 2014 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі та витребувано з Ленінського районного суду м. Луганська цивільну справу №2-24/13.

Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 червня 2014 року не виконано в частині витребування справи, оскільки Ленінський районний суд м. Луганська знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Закону України від12 серпня 2014 року №1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (далі - Закон №1632-VII) та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

02 вересня 2014 року №27/0/38-14 змінено територіальну підсудність справ з Ленінського районного суду м. Луганська та визначено територіальну підсудність за Сватівським районним судом Луганської області.

ЛистомСватівського районного суду Луганської області від 07 вересня 2016 року №1/745/2016, на запит Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначено про неможливість направлення справи №2-24/13, оскільки справи з Ленінського районного суду м. Луганськане надходили.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У травні 2018 року зазначену касаційну скаргу передано до Верховного Суду, проте відсутність судової справи унеможливлює її розгляд касаційним судом.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року до Сватівського районного суду Луганської області направлено копії матеріалів касаційного провадження № 61-22320ск18 у справі №2-24/13 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в інтересах якого діють ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 20 вересня

2018 року втрачене судове провадження у цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в інтересах якого діють ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки, відновлено в частині рішення суду першої інстанції від 17 грудня

2013 року.

Ухвала мотивована тим, що в зібраних матеріалах міститься копія рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17 грудня 2013 року, яка є належним та достатнім доказом для відновлення втраченого провадження в цій справі в частині рішення суду першої інстанції від 17 грудня 2013 року.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втраченого у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Згідно частин третьої, четвертої статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів. Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

За таких обставин, з урахуванням того, що судове провадження у справі відновлене тільки частково і неможливий розгляд касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відкрите ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 червня 2014 року касаційне провадження підлягає закриттю.

При цьому учасникам справи роз'яснюється, що у зв'язку з неможливістю відновити втрачене судове провадження у повному обсязі, вони не позбавлені можливості повторно звернутися до суду першої інстанції у загальному порядку.

Керуючись статтями 401, 415, 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 2-24/13 за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в інтересах якого діють ОСОБА_6, ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Луганської області від 09 квітня 2014 року, закрити.

Роз'яснити учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою до суду за наявності необхідних документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик