ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3399/17
Провадження № 2/210/125/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" квітня 2019 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді Ступак С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин Ігор Анатолійович, ОСОБА_7 про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, у якому просить визнати договір дарування 10/100 частки нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, серія та номер: НАО 615776,НАО 615777, виданий 19.09.2015 року приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіциним І.А., зареєстрованим в реєстрі за № 1440 - недійсним з моменту його укладення та повернути сторони у первинний стан.

Мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_4, придбала 10/100 частин нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.10.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. На момент звернення до суду вона отримала інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що вищевказане нерухоме майно, належить на праві власності іншій особі, ОСОБА_5, на підставі договору дарування від 19.09.2015 року, але позивач у позові зазначає, що вона не укладала вищевказаний договір, до того ж, їй невідомий ОСОБА_5, через що, вона немала б намірів безоплатно передавати належне їй нерухоме майно іншій особі.

Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає, що договір дарування вищевказаного нежитлового приміщення, був укладений з порушенням вимог чинного законодавства, через що, підлягає скасуванню, а сторони поверненню в попередній стан, тобто застосування реституції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року зазначений позов залишено без руху (а.с.11).

15 вересня 2017 року на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, позивачем ОСОБА_4 подано до суду уточнену позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин Ігор Анатолійович, про визнання договору дарування недійсним (а.с.22).

31 жовтня 2017 року представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просив суд накласти на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на 10/100 частин нежитлової будівлі А-3, а саме приміщення другого поверху, загальною площею 220,4 кв.м.: № 45 площею 30,4 кв.м., № 46 площею 17,2 кв.м., № 47 площею 10,9 кв.м., № 48 площею 6,3 кв.м., № 49 площею 4,2 кв.м., № 50 площею 1,6 кв.м., № 51 площею 11,4 кв.м., № 52 площею 11,2 кв.м., № 53 площею 40,6 кв.м., № 54 площею 20,9 кв.м., № 55 площею 15,5 кв.м., № 56 площею 17,5 кв.м., № 57 площею 17,9 кв.м., ІV - сходові клітини площею 14,8 кв.м., яке належить Відповідачу - ОСОБА_5, на підставі договору дарування (серія та номер: НАО 615776, НАО 615777, виданого 19.09.2015 р., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин І.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 1440.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року заяву представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на вказане нежитлове приміщення. (а.с.55-57).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2018 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 до у часті у цивільній справі залучено ОСОБА_7 у якості третьої особи. (а.с.108)

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсягу, виходячи із доводів, якими він обґрунтовується.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та просила суд застосувати до вказаних правовідносин строки позовної давності.

Третя особа по справі приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин І.А. у судовому засіданні присутній не був, подав до канцелярію суду заяву від 21.02.2018 року та 14.09.2018 року у яких просив суд проводити розгляд справи без його участі та повідомив суд, що 15.09.2015 року за реєстром № 1425, ним було посвідчено довіреність на представництво та продаж частки нерухомого майна, від імені ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_7 Приватний нотаріус зазначає, що надалі, в процесі повторного прочитання та підписання довіреності довіритель - ОСОБА_4, звернулась до нотаріуса з проханням внести дописку у довіреність « … або подарувати …», свій намір вона обґрунтувала тим, що для посвідчення договору купівлі-продажу за цією довіреністю належної їй частки нерухомого майна потрібні нотаріально засвідчені згоди на продаж інших співвласників майна (ст. 361, 362 г. 26 Цивільного кодексу України), які за висловом ОСОБА_4 вона не має змоги отримати та й у такому випадку належну їй частку може купити будь-який співвласник. Керуючись «Правилами ведення нотаріального діловодства», «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та Законом України «Про нотаріат» внесення дописки у нотаріально оформлений документ, було застережено підписом ОСОБА_4 та застережено нотаріусом в кінці посвідчу вального напису, як на самому оригіналі довіреності, так і на примірнику нотаріуса, тобто нотаріус Рукавіцин І.А. зазначає, що довіритель ОСОБА_4 двічі застерегла своїм підписом дописку, яка була зроблена на її прохання і в оригіналі примірника довіреності і в примірнику нотаріуса, що документально підтверджено.

Третя особа по справі ОСОБА_7 у судовому засіданні присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток які були отриманні ним, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак до судового засідання не з'явився, заяв до суду не подавав.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 23 жовтня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рукавіциною Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 7203, ОСОБА_4 придбала у власність нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на 10/100 частин нежитлової будівлі А-3, а саме приміщення другого поверху, загальною площею 220,4 кв.м.: № 45 площею 30,4 кв.м., № 46 площею 17,2 кв.м., № 47 площею 10,9 кв.м., № 48 площею 6,3 кв.м., № 49 площею 4,2 кв.м., № 50 площею 1,6 кв.м., № 51 площею 11,4 кв.м., № 52 площею 11,2 кв.м., № 53 площею 40,6 кв.м., № 54 площею 20,9 кв.м., № 55 площею 15,5 кв.м., № 56 площею 17,5 кв.м., № 57 площею 17,9 кв.м., ІV - сходові клітини площею 14,8 кв.м. (а.с. 4).

19 вересня 2015 року між ОСОБА_7, який діяв на підставі довіреності, посвідченої Рукавіциним І.А., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 15.09.2015 року за реєстром № 1425, від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1440, зі змісту якого убачається, що ОСОБА_4 в особі свого представника, перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, подарувала ОСОБА_5, а ОСОБА_5 прийняв належне дарувальнику на праві приватної власності 10/100 частин нежитлової будівлі А-3, а саме приміщення другого поверху, загальною площею 220,4 кв.м.: № 45 площею 30,4 кв.м., № 46 площею 17,2 кв.м., № 47 площею 10,9 кв.м., № 48 площею 6,3 кв.м., № 49 площею 4,2 кв.м., № 50 площею 1,6 кв.м., № 51 площею 11,4 кв.м., № 52 площею 11,2 кв.м., № 53 площею 40,6 кв.м., № 54 площею 20,9 кв.м., № 55 площею 15,5 кв.м., № 56 площею 17,5 кв.м., № 57 площею 17,9 кв.м., ІV - сходові клітини площею 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.38-39)

Як вбачається, з довіреності посвідченою приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіценим І.А. від 15 вересня 2015 року, яка зареєстрована в реєстрі за номером № 1425, ОСОБА_4 вказаною довіреністю уповноважує ОСОБА_7, бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях «…», а також продати за ціну та на умовах на свій розсуд належну їй на праві приватної власності 10/100 частини нежитлової будівлі А-3, а саме приміщення другого поверху, загальною площею 220,4 кв.м.: № 45 площею 30,4 кв.м., № 46 площею 17,2 кв.м., № 47 площею 10,9 кв.м., № 48 площею 6,3 кв.м., № 49 площею 4,2 кв.м., № 50 площею 1,6 кв.м., № 51 площею 11,4 кв.м., № 52 площею 11,2 кв.м., № 53 площею 40,6 кв.м., № 54 площею 20,9 кв.м., № 55 площею 15,5 кв.м., № 56 площею 17,5 кв.м., № 57 площею 17,9 кв.м., ІV - сходові клітини площею 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та допечатано «або подарувати ОСОБА_5», в довіреності зазначено допечатаному «…, або подарувати ОСОБА_5» вірити. (а.с.40)

У відповідності до ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст.238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочини від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом ч.3 ст.238 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Стаття 247 ЦК України визначено строк довіреності, а саме строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії, а у відповідності до п.6 ч.1 ст.248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність.

Волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його волі (ч.3ст.203 ЦК України), є однією з вимог, необхідних для чинності правочину. Таким чином відсутність вільного вираження внутрішньої волі особи є підставою для визнання недійсним правочину.

Волевиявлення особи включає в себе вільне (без будь якого тиску) вираження її волі щодо укладення конкретного правочину (прояв ініціативи); висловлення змісту (умов) зазначеного правочину; вираження бажання щодо особливостей складання правочину; бажання настання наслідків, що обумовлені правочином; можливість ознайомитися зі змістом складено правочину; підписання правочину. Всі ці складові становлять повноцінний вияв волевиявлення особи.

Звертаючись із позовом до суду про визнання договору дарування недійсним, позивач зазначає, що вона не укладала вищевказаний договір, до того ж, їй невідомий ОСОБА_5, через що, вона немала б намірів безоплатно передавати належне їй нерухоме майно іншій особі.

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України).

Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Чинним законодавством визначено процесуальні обов'язки сторін, які останні повинні сумлінно дотримуватися.

Згідно зі ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Відповідно до ст.718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Згідно зі ст.719 ЦК України Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Положеннями ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошувала, що вона немала намірів безоплатно передавати належне їй нерухоме майно іншій особі.

Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Аналіз статті 230 ЦК України дає підстави для висновку, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення; тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов'язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Обман може виражатися: в активних діях недобросовісної сторони правочину (наприклад, повідомлення іншій стороні помилкових відомостей, надання підроблених документів тощо); у пасивних діях недобросовісної сторони правочину, яка утримується від дій, які вона повинна була зробити (зокрема умисне умовчання про обставини, що мають істотне значення тощо).

Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі статті 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним.

Саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинен довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких його введено в оману, і сам факт обману.

Крім того, обман щодо мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи до здійснення правочину, не має істотного значення.

Матеріали справи також не містять доказів того, що 19.09.2015 року при укладенні спірного договору дарування мав місце обман, навпаки, згідно договору сторони правочину досягли згоди з всіх істотних його умов. Будь яких застережень щодо ОСОБА_4, яка не була стороною договору, такий не містить.

В цьому контексті суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, зокрема, укладення договору дарування від 19.09.2015 року під впливом обману не знайшли свого підтвердження.

Суд вважає, що посилання позивача ОСОБА_4 на те, що вона не мала наміру дарувати належне їй майно є безпідставним, оскільки вказане спростовується письмовими поясненнями приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., та дослідженими у судовому засіданні, в якому чітко зазначено, що ОСОБА_4 уповноважує ОСОБА_7 продаж за ціною та на умовах на свій розсуд належну їй на праві приватної власності 10/100 частини нежитлової будівлі А-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, або подарувати ОСОБА_5, в довіреності зазначено допечатаному «…, або подарувати ОСОБА_5» вірити.

Крім того, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року, а саме: скасувати арешт накладений на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на 10/100 частин нежитлової будівлі А-3, а саме приміщення другого поверху, загальною площею 220,4 кв.м.: № 45 площею 30,4 кв.м., № 46 площею 17,2 кв.м., № 47 площею 10,9 кв.м., № 48 площею 6,3 кв.м., № 49 площею 4,2 кв.м., № 50 площею 1,6 кв.м., № 51 площею 11,4 кв.м., № 52 площею 11,2 кв.м., № 53 площею 40,6 кв.м., № 54 площею 20,9 кв.м., № 55 площею 15,5 кв.м., № 56 площею 17,5 кв.м., № 57 площею 17,9 кв.м., ІV - сходові клітини площею 14,8 кв.м., яке належить Відповідачу - ОСОБА_5, на підставі договору дарування (серія та номер: НАО 615776, НАО 615777, виданого 19.09.2015 р., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин І.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 1440., з наступних підстав.

У відповідності до приписів ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення судом рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 215, 234, 316-318, 328, 383, 717, 718, 719 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин Ігор Анатолійович, ОСОБА_7 про визнання договору дарування недійсним - залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року, а саме: скасувати арешт накладений на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на 10/100 частин нежитлової будівлі А-3, а саме приміщення другого поверху, загальною площею 220,4 кв.м.: № 45 площею 30,4 кв.м., № 46 площею 17,2 кв.м., № 47 площею 10,9 кв.м., № 48 площею 6,3 кв.м., № 49 площею 4,2 кв.м., № 50 площею 1,6 кв.м., № 51 площею 11,4 кв.м., № 52 площею 11,2 кв.м., № 53 площею 40,6 кв.м., № 54 площею 20,9 кв.м., № 55 площею 15,5 кв.м., № 56 площею 17,5 кв.м., № 57 площею 17,9 кв.м., ІV - сходові клітини площею 14,8 кв.м., яке належить Відповідачу - ОСОБА_5, на підставі договору дарування (серія та номер: НАО 615776, НАО 615777, виданого 19.09.2015 р., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин І.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 1440.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 22 квітня 2019 року.

Суддя: С. В. Ступак