ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року

м. Харків

Справа № 2018/2-1133/11

Провадження № 22-ц/818/1625/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року у складі судді Губської Я.В.

у цивільній справі №2018/2-1133/11 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа: ОСОБА_1, -

встановив:

18.06.2018 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Зміївського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №32197899 та № 33331845, в якій просило:

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Визнати незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, в частині не вжиття заходів примусового виконання щодо належного боржнику майна.

Зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області в подальшому здійснювати дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова.

Стягнути із Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у Харківській області на користь скаржника витрати на правничу допомогу у розмірі 1 800 грн. згідно договору №23-01-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23 січня 2018 року.

Скарга обґрунтована тим, що відповідно до Постанов Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області від 27 листопада 2017 року та від 15 січня 2018 року виконавчі провадження №33331845 та № 32197899 щодо примусового виконання виконавчих листів у справі №2-1133/11/06, виданих 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» сум грошових коштів у розмірі 1 820,00 грн. та 484 676,89 грн., прийнято до подальшого примусового виконання у зв'язку із знаходженням у Зміївському районі майна Боржника - ОСОБА_1

Скаржник зазначав, що виконавчі листи у справі №2-1133/11/06 не виконані, а відповідно до відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчихпроваджень, належних, допустимих та об'єктивних виконавчих дій не вчинялось.

Посилався на відсутність запитів та витребування даних у розпорядників інформації щодо наявності у боржника доходів, майна, майнових прав на рухоме та нерухоме майно, не направлено боржнику вимог про з'явлення до ВДВС та надання документів, що підтверджують/спростовують можливість виконання судового документу, не вжито заходів щодо підготовки до суду подання про обмеження тимчасового виїзду боржника за межі України, не направлення відповідного звернення до органів реєстрації актів цивільного стану, ДМС щодо встановлення місця реєстрації та перебування боржника, не звернено до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання/ухилення від виконання рішення суду, що свідчить про порушення відповідальною особою Зміївського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області принципів неупередженості, своєчасності та повноти проведення виконавчих дій.

ТОВ «Компанія«НІКО-ТАЙС» було направлено на адресу Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській областіклопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №32197899 та №33331845щодо примусового виконання вказаних вище виконавчих листів, з огляду на наявність у боржника майновоїможливості такого здійснення - нерухомість, земельні ділянки, тощо, котре залишено беззадоволення .

Витрати на правничу допомогу обґрунтовує тим, що відповідно до договору №23-01-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23 січня 2018 року, адвокат Грищенко О.М. здійснював підготовку по написанню та поданні скарги на бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчих провадженнях №32197899 та №33331845.

Сплату витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1800 грн. заявник підтверджує платіжним дорученням, оригінали яких знаходяться в матеріалах даної справи.

В додаткових обґрунтуваннях скарги від 16 липня 2018 року , які подано до суду першої інстанції, зазначає, що державною виконавчою службою не спростовано, а матеріали виконавчого справи не містять доказів, що державним виконавцем у період з 16 січня 2018 року (дата прийняття Зміївським РВДВС ГТУЮ у Харківській області виконавчого провадження № 32197899 та № 33331845 до подальшого виконання) по 12 червня 2018 року ( дату звернення зі скаргою) вживалися усі передбачені законом спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема, щодо розшуку майна на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення до всіх органів влади які відповідно до законодавства володіють інформацією.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.10.2018 року в задоволені скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» просить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 10 жовтня 2018 року та прийняти нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції здійснено відступлення від висновків та правових позицій Верховного суду, про котрі зазначалося скаржником, та не враховано відповідних доводів, котрі були зроблено Верховним судом за результатами розгляду аналогічного роду касаційних скарг із врахуванням Конвенції та рішень Європейського Суду з прав людини, посилається на позицію Верховного суду викладену у постанові від 23 серпня 2018 року у справі № 911/167/17, від 18 липня 2018 року у справі № 915/1294/13.

Судом першої інстанції не враховано, що періодом оскарження бездіяльності державного виконавця є період із 16 січня 2018 року ( дата прийняття Зміївським РВДВС ГТУЮ у Харківській області виконавчого провадження № 32197899 та № 33331845 до подальшого виконання) по 12 червня 2018 року ( дату звернення зі скаргою).

Вказує, що в оскаржуваний період Зміївським РВДВС ГТУЮ у Харківській області здійснено таку виконавчу дію як прийняття до виконання лише 15 січня 2018 року, а наступні перші заходи та дії були вчинені лише на початку липня 2018 року.

Державним виконавцем відмовлено в задоволені клопотання ТОВ «НІКО-ТАЙС» про вчинення виконавчих дій.

Зазначає, що законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні, періодичність проведення перевірок чітко визначена Законом України « Про виконавче провадження», то б то такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

В судовому засіданні представник скаржника - Грищенко О.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належними чином, про поважність причин неявки суд не сповістили, відзив на апеляційну скаргу не надавали.

Зважуючи на приписи ст. ст. 371, 372 ЦПК України неявка цих осіб не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14 липня 2011 року задоволено позов ТОВ «Корпорація Агросинтез» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором поруки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Корпорація Агросинтез» борг за договором поруки з нарахуваннями у розмірі 484 676 грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі і витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 1 820 грн.

Постановою державного виконавця Київського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10.04.2012 року відкрито виконавче провадження № 32197899 про примусове виконання виконавчого листа № 2-1133/11/06 виданого 25.11.2011 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Корпорації «Агросинтез» грошових коштів в розмірі 484 676,89 грн. ( т.2. а.с. 22)

Постановою державного виконавця Київського відділу виконавчої служби ХМУЮ від 25.11.2016 року ( ВП № 32197899) замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ТОВ «Корпорація «Агросинтез» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю « Компанія «НІКО-ТАЙС» .(т.2.а.с. 36)

Постановою державного виконавця Київського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 09.07.2012 року відкрито виконавче провадження № 33331845 про примусове виконання виконавчого листа № 2-1133/11/06 виданого 25.11.2011 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Корпорації «Агросинтез» грошових коштів в розмірі 1820,00 грн. ( т.2. а.с. 129)

Постановою державного виконавця Київського відділу виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 25.11.2016 року ( ВП № 33331845) замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ТОВ «Корпорація «Агросинтез» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю « Компанія «Ніко-Тайс» (т.2.а.с. 142)

Постановою державного виконавця Зміївського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 27.11.2017 року прийнято виконавче провадження № 33331845 про примусове виконання виконавчого листа № 2-1133/11/06 виданого 25.11.2011 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Корпорації «Агросинтез» грошових коштів в розмірі 1820,00 грн. Стягувач ТОВ Компанія « Ніко Тайс».( т.2.а.с. 265)

Постановою державного виконавця Зміївського районного відділу виконавчої служби ГТУЮ від 15.01.2018 року прийнято виконавче провадження № 33331845 про примусове виконання виконавчого листа № 2-1133/11/06 виданого 25.11.2011 року Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Корпорації «Агросинтез» грошових коштів в розмірі 484 616,89 грн. Стягувач ТОВ Компанія « Ніко Тайс».( т.2.а.с. 266)

Постановою державного виконавця Зміївського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 15.01.2017 року об'єднано виконавчі провадження ( зокрема) №№ 32197899 та 33331845 у зведене виконавче провадження № 55535930 ( т.2 а.с. 267)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.12.2017 року, сформованою державним виконавцем Зміївського РВД ВС ГТУЮ у Харківській області нежитлова будівля загальною площею 494,0 кв.м. , розташована за адресою АДРЕСА_9 на праві власності 24.04.2008 року зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 11.04.2008 року ( т.2 а.с. 268- 269)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.12.2017 року, сформованою державним виконавцем Зміївського РВД ВС ГТУЮ у Харківській області квартира загальною площею 25,5 кв.м. ,житлова площа 10,5 кв.м., загальна вартість майна : 9747 грн., розташована за адресою АДРЕСА_1, на праві власності 21.03.2008 року зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі -продажу № 152 від 04.02.2000 року ( т.2 а.с.270-271 )

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.12.2017 року, сформованою державним виконавцем Зміївського РВД ВС ГТУЮ у Харківській області будинок загальною площею 58,60кв.м. , житлова площа 36,30 кв.м.,площа земельної ділянки 2502 кв.м. , загальна вартість майна : 77596 грн. , розташована за адресою АДРЕСА_2 на праві власності 16.01.2008 року зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2007 року ( т.2 а.с. 272- 273)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.12.2017 року, сформованою державним виконавцем Зміївського РВД ВС ГТУЮ у Харківській області нежитлова будівля загальною площею 1377,2 кв.м. , розташована за адресою АДРЕСА_3 на праві власності 09.03.2006 року зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2005 року ( т.2 а.с. 274- 275)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.12.2017 року, сформованою державним виконавцем Зміївського РВД ВС ГТУЮ у Харківській області нежитлова будівля загальною площею 480,6 кв.м. , розташована за адресою АДРЕСА_4 на праві власності 09.03.2006 року зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2005 року ( т.2 а.с. 276- 277)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.12.2017 року, сформованою державним виконавцем Зміївського РВД ВС ГТУЮ у Харківській області нежитлова будівля - гараж, , розташована за адресою АДРЕСА_5 на праві власності 09.03.2006 року зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2005 року ( т.2 а.с. 278- 279)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.12.2017 року, сформованою державним виконавцем Зміївського РВД ВС ГТУЮ у Харківській області нежитлова будівля, загальною площею 762,2 кв.м. , , розташована за адресою АДРЕСА_5 на праві власності 09.03.2006 року зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2005 року ( т.2 а.с. 280- 281)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.12.2017 року, сформованою державним виконавцем Зміївського РВД ВС ГТУЮ у Харківській області:

- ј квартири, трьохкімнатної, розташованої за адресою АДРЕСА_6 на праві власності 22.09.2004 року зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 06.09.2004 року ;

-2/3 квартири, трьохкімнатної , загальною площею 62,4 кв.м., житлова площа 45,7 кв.м., загальна вартість 27438 грн. ,розташованої за адресою : АДРЕСА_10 на праві власності 30.07.2007 року зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 23.07.2007 року , відносно якої 29.05.2008 року за № 7281872 зареєстровано обтяження на підставі договору іпотеки від 29.05.2008 року, заявник - АКБ «Золоті ворота», тип обтяження - заборона на нерухоме майно;

- нежитлова будівля загальною площею 184,6 кв.м., розташована за адресою Зміївський район, АДРЕСА_7, право власності за ОСОБА_1 зареєстровано 09.03.2006 року на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2005 року; 02.12.2016 року зареєстровано обтяження № 17781741 на підставі договору іпотеки від 27.05.2009 року, іпотеко держатель АК ПІБ (ЗАТ)

- відносно нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_8 06.06.2008 року за № 7346935 зареєстровано обтяження на підставі договору іпотеки, тип обтяження - заборона на нерухоме майно; 19.01.2011 року за № 10730400 зареєстровано обтяженні на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2011 р., ППВР ВДВС ГУЮ у Харківській області, тип обтяження - арешт нерухомого майна;

-17.04.2012 року за № 12401614 зареєстровано обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 32197899, об'єкт обтяження невизначене майно , все майно, що належить боржнику в межах суми 484 676,89 грн. , тип обтяження арешт нерухомого майна ( т.2 а.с. 282- 281)

На запит державного виконавця від 05.07.2018 року ( ВП № 32197899) до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсію _ відносно ОСОБА_1, надійшла відповідь від 11.07.2018 року, що - інформацію не знайдено ( т.2.а.с. 297)

На запит державного виконавця від 05.07.2018 року ( ВП № 32197899) до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - відносно ОСОБА_1, надійшла відповідь від 11.07.2018 року, що - інформацію не знайдено ( т.2.а.с. 298)

На запит державного виконавця від 05.07.2018 року ( ВП № 32197899) до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - відносно боржника РНОКПП НОМЕР_1, надійшла відповідь від 06.07.2018 року, що - інформація не надходила ( т.2.а.с. 299)

На запит державного виконавця від 05.07.2018 року ( ВП № 32197899) до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - відносно боржника ОСОБА_1 , надійшла відповідь від 09.07.2018 року, що - інформація відсутня( т.2.а.с. 300)

На запит державного виконавця від 06.08.2018 року ( ВП № 32197899) до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - відносно боржника ОСОБА_1 , надійшла відповідь від 06.08.2018 року, що - інформація відсутня( т.2.а.с. 301)

На запит державного виконавця від 06.08.2018 року ( ВП № 32197899) до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - відносно боржника РНОКПП НОМЕР_1, надійшла відповідь від 06.08.2018 року, що - інформація не надходила ( т.2.а.с. 302)

На запит державного виконавця від 06.08.2018 року ( ВП № 32197899) до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсію - відносно ОСОБА_1, надійшла відповідь від 06.08.2018 року, що - інформацію не знайдено ( т.2.а.с. 307)

На запит державного виконавця від 06.08.2018 року ( ВП № 32197899) до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - відносно ОСОБА_1, надійшла відповідь від 06.08.2018 року, що - інформацію не знайдено ( т.2.а.с. 308)

На запит державного виконавця від 15.08.2018 року ( ВП № 32197899) до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсію - відносно ОСОБА_1, надійшла відповідь від 15.08.2018 року, що - інформацію не знайдено ( т.2.а.с. 303)

На запит державного виконавця від 15.08.2018 року ( ВП № 32197899) до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - відносно ОСОБА_1, надійшла відповідь від 15.08.2018 року, що - інформацію не знайдено ( т.2.а.с. 304)

На запит державного виконавця від 15.08.2018 року ( ВП № 32197899) до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями - відносно боржника РНОКПП НОМЕР_1, надійшла відповідь від 15.08.2018 року, що - інформація не надходила ( т.2.а.с. 305)

На запит державного виконавця від 15.08.2018 року ( ВП № 32197899) до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - відносно боржника ОСОБА_1 , надійшла відповідь від 15.08.2018 року, що - інформація відсутня( т.2.а.с. 306)

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволені скарги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що державним виконавцем у повній мірі вживались заходи з примусового виконання рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», порушень, які б могли слугувати підставою для задоволення вимог заявника не встановлено.

Судова колегія не погоджується з даним висновком з огляду на таке.

У рішенні у справі "Янголенко проти України", no. 14077/05 від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі "Савіцький проти України", no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Відтак, розглядаючи скарги на дії судових виконавців, суди повинні давати обґрунтований аналіз обставин порушення виконавчого провадження, визначати значущість помилок чи недоліків, допущених судовим виконавцем в контексті того, щоб не допустити без виконання остаточних та значущих судових рішень на шкоду однієї з сторін виконавчого провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" no. 15729/07, від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також, Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України та статтею 8 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання рішення суду провадиться на підставі виданого ним виконавчого листа , виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції,який є виконавчим документом. (ч.ч. 1, 3 ст.431 ЦПК України).

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 10 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Пунктами 1, 4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що:

- реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово;

- рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов'язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з наданих представником позивача відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, за боржником зареєстровано право користування земельними ділянками на території Високопільського району Херсонської області.

Отже, в період із 16 січня 2018 року по 12 червня 2018 року державний виконавець Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні № 32197899 та № 33331845 мав проводити перевірку майнового стану боржника: не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Такі дії державним виконавцем у відповідності до вимог закону не здійснено.

Запити державного виконавця та відповіді на них, які містяться в матеріалах справи та на які посилався суд першої інстанції при постановлені рішення, як на докази, що підтверджують заперечення ВДВС, не є предметом доказування у даній справі, оскільки заявником за цей період часу дії державної виконавчої служби не оскаржувалися.

Оскільки доказів вчинення таких дій, окрім в межах ВП № 32197899 направлення запитів державного виконавця від 05.07.2018 року, 06.08.2018 року та 15.08.2018 року (що не є оскаржуваним періодом) до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, до суду першої інстанції не надано, то апеляційний суд приходить до висновку про те, що є правові підстави для задоволення вимог скарги в частині визнання за період з 16 січня 2018 року по 12 червня 2018 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні № 32197899 та № 33331845 щодо примусового виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 14 липня 2011 року у справі № 2-1133/11/06, яка виразилась в порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій та незаконною та протиправною його бездіяльність в частині не вжиття заходів примусового виконання щодо належного боржнику ОСОБА_1 майна.

Однак не підлягає задоволенню решта вимог скарги стосовно зобов'язання державного виконавця або іншу посадову особу Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області в подальшому здійснювати дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, враховуючи таке.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із системного аналізу наведених норм права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення цієї вимоги, оскільки вона ґрунтується виключно на припущеннях скаржника, так як вказані обставини не підтверджені певними засобами доказування, а останній лише зазначає про настання порушених прав у майбутньому, які на його думку підлягають захисту.

Іншими словами заявник просить постановити судове рішення, яким покласти на суб'єкта оскарження обов'язок здійснювати примусове виконання рішення суду, який (тобто обов'язок) вже визначено законом «Про виконавче провадження», спираючись лише на припущення про можливе в майбутньому його невиконання.

За змістом ст. ст. 4, 447, 451 ЦПК України такі підстави та спосіб захисту законом не передбачено.

Враховуючи, що апеляційний суд задовольняє скаргу та апеляційну скаргу частково, за правилами п. 1 ч. 2, ч. 13 ст. 141, п.п. б, в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України , судові витрати, пов'язані з розглядом скарги розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, як вбачається з матеріалів справи скаржником було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у сумі 1 800 гривень. В обґрунтування якої додано договір про надання правової допомоги № 2301-2018 від 23 січня 2018 року, повноваження адвоката Грищенко О.М., акт прийому-передачі документів від 23 січня 2018 року, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 12 червня 2018 року з детальним описом наданих послуг, квитанції про отримання адвокатом цих коштів (том 1 а.с. 142-151).

Колегія суддів приходить до висновку, що ця вимога обґрунтована, однак підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов'язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За умовами ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Надані документи відповідно до положень ст. 15, 77 ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги у даній справі.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, скаржником надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та їх розмір не перебільшує суму, визначену умовами договору про надання правової допомоги,

Отже, з урахуванням часткового задоволення скарги, підлягає задоволенню заява скаржника про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у сумі 1440 гривень (80% від задоволених вимог).

Крім того, з Зміївського РВДВС ГУЮ у Харківській області на користь скаржника підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених вимог, у розмірі 1536,80 грн., понесений у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.2,4 ст.376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області задовольнити частково.

Визнати в період з 16 січня 2018 року по 12 червня 2018 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні № 32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Визнати в період з 16 січня 2018 року по 12 червня 2018 року незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області у виконавчому провадженні №32197899 та №33331845 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1133/11/06, виданого 25 листопада 2011 року Київським районним судом міста Харкова, в частині не вжиття заходів примусового виконання щодо належного Боржнику майна.

Стягнути з Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (код СДРПОУ 34713099) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 440 (одна тисяча чотириста сорок ) гривень 00 копійок.

У решті вимог скарги відмовити

Стягнути з Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області (код СДРПОУ 34713099) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» () судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п'ятсот тридцять шість) 80 коп. грн. понесений у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина