Справа № 127/2-1896/08
Провадження № 4-с/127/30/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Кравчук Т.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Петрішена А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішена А.А.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішена А.А., мотивуючи її тим, що заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 25.12.2008 року задоволено позов АКІБ «Укрсиббак» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та стягнуто солідарно на користь позивача заборгованість в сумі 1873371,83 грн.

У Замостянському відділі державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться на виконанні виконавчий документ №2-1896/08 про стягнення боргу з нього на користь АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей Колект» в розмірі 1873371,83 грн. В процесі виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 було здійснено оцінку майна ОСОБА_1 , а саме 83/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень, загальною площею 639,2 кв.м., що складаються з групи нежитлових приміщень АДРЕСА_1 71, №72 та АДРЕСА_1 73, розташованих в АДРЕСА_2 , і визначена його вартість у розмірі 1921330,00 грн. Про результати оцінки було складено відповідний звіт. На думку заявника дана оцінка є необ`єктивною, незаконною, значно заниженою, з таких підстав. Майно, належне заявнику, яке вказане в правовстановлюючих документах і в договорі іпотеки б/н від 30.03.2007 року відрізняється від того, яке вказане в звіті про його оцінку адресою місця знаходження, загальною площею, нумерацією та кількістю приміщень. Також вибір об`єктів для порівняння був невдалим і не об`єктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості. Суб`єктом оцінки було взято як джерело інформації лише одне видання. Для оцінки майна був взятий дохідний підхід при якому порівнювались аналогічні приміщення, які використовуються для торгівлі. Крім того, у зв`язку із невдалим порівняльним підходом щодо мети використання приміщень, була значно занижена його дохідність, що в свою чергу суттєво вплинуло на оціночну вартість майна. Враховуючи нестабільну ситуацію на ринку нерухомості, значні коливання цін на нерухомість, а також значні коливання іноземної валюти по відношенню до гривні, заявник вважає, що оцінка станом на теперішній час не може об`єктивно відтворювати вартість згаданого вище майна через три місяці. Зазначені невідповідності призвели до необ`єктивної та однобічної оцінки, що призвело до порушення майнових прав та інтересів ОСОБА_1 , тому він звернувся до суду з даною скаргою та просив:

- визнати протиправною оцінку майна (звіт №17/19 про експертну оцінку 83/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень, загальною площею 639,2 кв.м., що складаються з групи нежитлових приміщень №71, №72 та АДРЕСА_3 , розташованих в АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_1 та скасувати її;

- зобов`язати відповідача призначити повторну експертизу із залученням Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз;

- на час розгляду справи по суті та проведення експертиз, зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-1896/08.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив суд її задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених в ній.

Державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішен А.А. в судовому засіданні зазначив, що вимоги скарги не визнав та пояснив, що в разі незгоди з оцінкою майна стороні виконавчого провадження необхідно звернутися до державної виконавчої служби із заявою-претензією щодо незалежної оцінки та провести її. Звіт надійшов перед зверненням до суду. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Представник стягувача ТОВ «Кей Колект», в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій зазначив, що просить розглядати скаргу у його відсутність. Також просить врахувати позицію стягувача викладену у відзиві, у зв`язку з чим відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги. У відзиві зазначено, що відповідно до умов договору іпотеки, іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі невід`ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладення цього договору та виникнуть у майбутньому. Рішенням Вінницької міської ради №246 від 29.04.2016 року провулок Карла Маркса було перейменовано на АДРЕСА_2 . Залучивши суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, державний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до цього ж Закону має визначити ціну продажу майна згідно із складеним звітом про оцінку майна. Також зазначено, що вимогу про визнання незаконною та скування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності заявник не заявляв.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі та дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

25.12.2008 року Староміським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення у цивільній справі № 2-1896/08 за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами поруки.

Судом встановлено, що за виконавчим листом № 2-1896/08, виданим 07.10.2010 року Староміським районним судом м. Вінниці стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 1873371,83 грн., яка виникла станом на 21.11.2008 року і складається з:

- заборгованості по кредиту згідно кредитного договору від 30.03.2007 року №0 в розмірі 1258077,35 грн., неустойки в розмірі 500,00 грн.;

- заборгованості по кредиту згідно кредитного договору від 30.03.2007 року №0 в розмірі 614294,48 грн., неустойки в розмірі 500,00 грн. Звернуто дане стягнення на предмет іпотеки 83/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_4 , що складається з приміщень на І поверсі: №71-2, №71-15, з приміщень №71-17 по приміщення №71-31; підвальної частини площею 151,7 кв.м.; загальною площею частини приміщень 477,9 кв.м. Надано АКІБ «УкрСиббанк» право продажу предмету іпотеки від свого імені будь-якій третій особі; право на отримання будь-яких документів, необхідних для продажу предмету іпотеки та надано банку в управління предмет іпотеки на період до його реалізації (а.с. 52).

Виконавче провадження за даним виконавчим листом було відкрито державним виконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №51054557 від 10.05.2016 року (а.с. 53).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2012 року заяву ТОВ «Кей Колект» було задоволено та замінено сторону виконавчого провадження стягувача публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» по виконанню виконавчого листа 2-1896/08 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості по кредитному договору (а.с. 59). На підставі даної ухвали суду заступником начальника відділу Замостянського ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області було замінено сторону виконавчого провадження стягувача, що підтверджується постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 24.07.2017 року (а.с. 60).

Згідно з постановою про опис та арешт майна божника від 01.03.2018 року заступником начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішеним А.А. було описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 64-65).

З матеріалів справи вбачається, що постановою заступника начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішена А.А. від 06.12.2018 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_3 , яка має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1896/08. Суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 зобов`язано надати ринкову вартість майна боржника 83/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з приміщень на 1-му поверсі №71-2, №71-15, з приміщень №71-17 по приміщення №71-31, підвальної частини площею 151,7 кв.м., загальною площею частини приміщень 477,9 кв.м. Попереджено суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання ОСОБА_3 , в особі ОСОБА_3 , про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові. В змісті даної постанови зазначено: «Копію постанови направити сторонам виконавчого провадження. Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (а.с. 66-67).

Судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про надіслання вказаної вище постанови сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику. Державним виконавцем не було надано суду жодного доказу на підтвердження надіслання даної постанови боржнику.

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на це, боржник ОСОБА_1 був позбавлений можливості захистити свої майнові права та інтереси шляхом оскарження зазначеної постанови.

Частина 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

На виконання вказаної вище постанови заступника начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішена А.А., оцінювачем ОСОБА_3 25.03.2019 року надано Звіт № АДРЕСА_5 19 про незалежну оцінку ринкової вартості (початкову ціну продажу при примусовій реалізації) 83/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень, розташованих по АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_1 . Так, в результаті проведених аналітично-розрахункових досліджень, оцінювач вважає, що ринкова вартість (початкова ціна продажу при примусовій реалізації) 83/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень, загальною площею 639,2 кв.м., що складаються з групи нежитлових приміщень №71, №72 та АДРЕСА_3 , розташованих в АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_1 , станом на дату оцінки 25.03.2019 року, без врахування податку на додану вартість складає 1921330,00 грн.(а.с. 68-109). Зазначено, що при визначенні вартості частини вбудовано-прибудованих приміщень було застосовано доходний та порівняльний підходи.

Про результати оцінки ринкової вартості вказаних приміщень було повідомлено стягувача та боржника 02.04.2019 року, шляхом надіслання відповідного листа та роз`яснено порядок його оскарження (а.с. 21). Даний лист заявник отримав 09.04.2019 року.

Частинами 1, 2 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст. 18 вказаного Закону).

Відповідно до положень ч.ч. 1-5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

Отже, в порушення вимог ч.5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» заступником начальника відділу було лише через вісім днів після виготовлення звіту надіслано сторонам виконавчого провадження повідомлення про оцінку майна.

Слід відзначити, що строк надіслання даного повідомлення містяться і в п.20 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 - у разі якщо оцінку майна проводив суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, виконавець надсилає сторонам повідомлення про оцінку майна не пізніше наступного робочого дня після отримання звіту про оцінку майна.

З приводу твердження заявника про невідповідність опису об`єкта оцінки вказаному в оскаржуваному Звіті із постновою про призначення суб`єкта оціночної діяльності, то даний факт підтверджено матеріалами справи. Зокрема в постанові вказано провулок а в Звіті вулиця, також існує невідповідність в загальній площі, нумерації та кількості приміщень.

Суд не бере до уваги твердження заявника про невдалий порівняльний підхід щодо мети використання приміщення при визначенні вартості частини вбудовано-прибудованих приміщень, оскільки ним не було надано суду жодного доказу на підтвердження таких посилань.

Також суд критично відносить до твердження заявника з приводу того, що оцінка станом на теперішній час не може об`єктивно відтворювати вартість згаданого майна через три місяці. Так, ч.6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

За змістом ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що заступник начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішен А.А. при винесенні постанови від 06.12.2018 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності, а також повідомлення сторін виконавчого провадження про оцінку майнадіяв неправомірно та з порушенням вимог Законом України «Про виконавче провадження». Враховуючи викладене вище, суд вважає, що права, свободи та інтереси ОСОБА_1 заступником начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішеним А.А. при вчиненні виконавчих дій порушено, а тому скарга частково є обґрунтованою та підлягає до задоволення вимога про визнання протиправною оцінки майна та її скасування.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити повторну експертизу із залученням Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, то вона задоволенню не підлягає. Положення статті 451 ЦПК України не передбачає повноваження суду щодозобов`язання державного виконавця призначити повторну експертизу. Разом з тим, суд вважає за неохідне направити матеріали для вирішення питання про можливість призначення повторної експертизи щодо визначення ринкової вартості майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 51054557 з примусового виконання виконавчого листа №2-1896/08, виданого 07.10.2010 року Староміським районним судом м. Вінниці. Саме під час вирішення даного питання боржник зможе запропонувати проведення експертизи установою, якій він довіряє. Державним виконавцем в подальшому буде розглянута пропозиція боржника і винесено відповідне рішення, яке і в подальшому може бути оскаржене, в разі незгоди. Тобто така вимога заявника наразі є передчасною.

Відносно вимоги заявника про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа на час розгляду справи по суті та проведення експертиз, то слід зазначити наступне.

У пункті 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що відсутні підстави для зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, зокрема суд не вправі зупиняти стягнення після розгляду справи по суті на час проведення експертиз.

Фактично, заявником подано заяву про забезпечення скарги шляхом зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що законом не передбачено. Виконання ж судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, в той же час, невиконання судових рішень нівелює принцип обов`язковості виконання судових рішень.

Слід зазначити, що у зв`язку із скасуванням Звіту, подальша реалізація арештованого майна без повторної оцінки не може бути проведена, а отже і не можливе здійснення стягнення на підставі виконавчого листа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, Конституції України, ст.ст. 18, 19, 57, 74 Закону України «Про виконавче провадження», п.20 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, п.п. 3, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 18, 447-451 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Петрішена А.А. - задовольнити частково.

Визнати протиправною оцінку майна (звіт №17/19 про експертну оцінку 83/100 часток вбудовано-прибудованих приміщень, загальною площею 639,2 кв.м., що складаються з групи нежитлових приміщень №71, №72 та АДРЕСА_3 , розташованих в АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_1 ) та її скасувати.

Направити матеріали для вирішення питання про можливість призначення повторної експертизи щодо визначення ринкової вартості майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 51054557 з примусового виконання виконавчого листа №2-1896/08, виданого 07.10.2010 року Староміським районним судом м. Вінниці.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області - протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 02.07.2019 року.

Суддя: