Справа №295/2616/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочно)

17.04.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Білінської Л.С.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг у розмірі 18705,31 грн. - інфляційних та 4896,77 грн. - 3% річних за період з 24.03.2017 року по 01.02.2019 року. В обгрунтування вимог зазначає, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 23.03.2017 року ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоди у розмірі 83626,70 грн. та судові витрати у розмірі 1568,40 грн. Проте, відповідач у добровільному порядку рішення суду не виконує. На підставі чого, позивач вважає, що з 24.03.2017 року у нього виникло право вимоги до відповідача про стягнення інфляційних та 3% річних.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання 17.04.2019 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача адвоката ОСОБА_3В, надійшла заява про відкладення розгляду справи, надання додаткового часу для підготовки відзиву.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали про відкриття провадження у справи відповідачем отримано 27.03.2019 року, у пятнадцятиденний строк (тобто до 12.04.2019 року), визначений судом для надання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву не надано як і не наведено обґрунтованих підстав, з посиланням на докази, з яких відзив неможливо було подати або про поважність причин неявки до суду. Слід зазначити, згідно змісту Ордеру серії ЖТ №057470 ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 надається правова допомога з 22.03.2019 року.

Таким чином, підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 23.03.2017 року ухвалено, зокрема, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 83626,7 грн., судові витрати у розмірі 1568,4 грн. (а.с. 9-12).

Постановою старшого державного виконавця Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області ОСОБА_4 від 02.10.2018 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №295/7274/16-ц від 20.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_2В, на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 83626,7 грн., судових витрат у розмірі 1568,4 грн. (а.с. 17).

Предметом даного позову є стягнення на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних та 3% річних, нарахованих за період з 24.03.2017 року по 01.02.2019 року за невиконання грошового зобовязання щодо стягнення матеріальної шкоди та судових витрат за рішенням суду, що набрало законної сили.

Стаття 509 ЦК України містить визначення зобов'язання, що є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу та має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 2, 5 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов'язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов'язок боржника з такої сплати.

Стаття 625 ЦК України визначає відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ОСОБА_5 Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року по справі №686/21962/15-ц вказала, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Позивачем в обгрунтування своїх вимог надано до суду розрахунок інфляційних та 3% річних, нарахованих за період з 24.03.2017 року по 01.02.2019 року. Судом перевірено розрахунок та визначено , що за період з 24.03.2017 року по 01.02.2019 року інфляційні становлять 19589,04 грн. та 3% річних - 4667,00 грн., при цьому суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки позивач зазначив період стягнення 24.03.2017 року по 01.02.2019 року, проте визначає, що розрахунок проведений з арифметичною помилкою.

За наведених обставин, оскільки рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 23.03.2017 року ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду та судові витрати, відповідачем не надано суду доказів про виконання рішення суду, тому вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних, нарахованих за період з 24.03.2017 року по 01.02.2019 року є законними та підлягають до задоволення.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 625, 1047, 1049 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 24.03.2017 року по 01.02.2019 року інфляційні в розмірі 19589,04 грн. та 3% річних в сумі 4667,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1)

Відповідач ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, код НОМЕР_2)

Повний текст рішення виготовлено 22.04.2019 року.

Суддя Л.М. Чішман