ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 липня 2019 року

м. Харків

справа № 645/4901/18

провадження № 22-ц/818/3443/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2

відповідач Харківська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року, постановлене під головуванням судді Бобкової Т.В. в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 26 квітня 2019 року), -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказують, що законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини; головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим. Позивачка вважає, що перебування її, як спадкоємця, тривалий час за межами України, є поважною причиною пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Харківська міська рада надала відзив на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року залишити без змін, судові витрати покласти на позивача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів підтвердження факту перетину нею Державного кордону України. При цьому перебування позивачки-спадкоємиці за межами України в зв`язку з роботою, неможливістю звернення із заявою про прийняття спадщини через службову зайнятість, - не можуть підтверджуватись лише показаннями свідків. Не доведено також того, що позивачка через перебування за межами України не мала можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, зокрема надіслання відповідної заяви поштою.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.7-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 29.06.1994 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Чуєвою О.Л., спадкоємцями майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 є його дружина, ОСОБА_4 . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з 1/2 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_3 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а.с. 6).

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Синельниковим І.П. від 11.07.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 5).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є спадкоємицею за законом після смерті її бабусі ОСОБА_4 за правилами представлення відповідно до положень ч.1 ст.1266 ЦК України. Зазначала, що з бабусею не проживала та про її смерть не знала, оскільки після смерті матері з бабусею не спілкувалася та стосунків не підтримувала. Спадщина після ОСОБА_4 до теперішнього часу не оформлена, інших спадкоємців, які б звернулися із заявами до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті бабусі немає. Позивачка вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, оскільки у травні 2016 року вона разом з родиною поїхала до Російської Федерації працювати щоб забезпечити сім`ю. Коли повернулася додому, бабусі вже не стало. Вважає, що наявні підстави для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Матеріали справи свідчать про те, що з 29.10.1998 року ОСОБА_1 має реєстрацію постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.47).

З відповіді Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 17.11.2018 року № 3965/01-16 вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , 1927 року народження, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , заведено спадкову справу № 551/2017 року, що містить заяву від 01.07.2017 року онуки спадкодавиці ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про прийняття спадщини за законом, відповідно до якої 11.07.2017 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Інші заяви про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавалося (а.с. 87).

Сторони не заперечують, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплинув 15.12.2016 року.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини суд визнав поважними.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини слід віднести причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення позивачкою дій із прийняття спадщини.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини у передбачений законом строк у зв`язку з тим, що перебувала на заробітках у Російській Федерації, - є безпідставними.

Позивачкою не надано належних і допустимих доказів її перебування за кордоном у період з травня 2016 року до липня 2017 року

Про витребування інформації щодо перетину нею державного кордону України позивачка у суді першої інстанції не заявляла.

Показання свідків щодо факту перебування ОСОБА_1 за кордоном обгрунтовано не прийняті судом першої інстанції, оскільки вказані обставини відомі свідкам зі слів самої позивачки.

Разом з тим сам по собі факт перебування позивачки за кордоном не свідчить про неможливість подання нею заяви про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що в ситуації перебування за межами України в Російській Федерації на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 15.06.2016 року та впродовж визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачка не була позбавлена можливості надіслати заяву про прийняття спадщини поштою із нотаріальним засвідченням справжності її підпису.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає Закону України "Про нотаріат", Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст.ст. 70-72 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, - відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки наведені позивачкою причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому колегія суддів також зауважує, що у своїй позовній заяві ОСОБА_1 не зазначала про те, що знаходилась поза межами України. Вказувала лише, що з бабусею не спілкувалась, стосунків не підтримувала.

Крім того після відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачка понад рік не зверталась із заявою до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, не зазначаючи про наявність поважних причин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 01.08.2019 року.