Справа № 285/2989/18
провадження у справі № 2/0285/109/19
08 травня 2019 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Пелешок І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський
за правилами загального позовного провадження цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач 16.08.2018 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій, уточнивши позовні вимоги, просив визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивував тим, що він разом з матір`ю ОСОБА_6 є співвласниками по Ѕ частці квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі на сьогодні зареєстровані співвласники, колишня дружина позивача ОСОБА_3 та їх спільні малолітні діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ще у 2013 році його дружина забрала речі та дітей і виїхала на зйомну квартиру, після чого вони розлучились у 2014 році. Колишня дружина має багато боргових зобов`язань і на його адресу постійно надходять вимоги про необхідність погашення боргу. Неодноразово позивач звертався до неї з вимогою знятися з реєстрації у його квартирі, проте ОСОБА_3 ігнорує його вимоги. На сьогоднішній час реєстрація в помешканні сторонньої особи перешкоджає позивачу у користуванні власним майном, позбавляє можливості відчужити своє майно, чим порушуються її права як власника квартири. В порядку усунення перешкод у здійснені ним, як власником, права користування та розпорядження своїм майном просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням за вказаною адресою. З метою захисту своїх майновий прав змушений звернутись до суду.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити повністю з підстав, у ньому зазначених. Наголосила, що не заперечує проти реєстрації за вказаною адресою малолітніх дітей позивача.
Представник органу опіки та піклування в судому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки при визнанні ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, таке право втрачають і малолітні діти.
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомили, що відповідач ОСОБА_3 вже довгий час не проживає разом з позивачем. Діти приходять до нього, і її не бачили пару років.
Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Відзиву проти позову не надала, тому, враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивач ОСОБА_2 та його матір ОСОБА_6 є співвласниками по Ѕ частці кожен квартири АДРЕСА_2 ) згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.09.2004 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2007 року (а.с. 8-10).
Згідно повідомлення Центру надання адміністративних послуг відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради від 13.07.2018 року, від 21.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).
Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_3 у вересні 2013 року забрала дітей та спільно нажиті речі і поїхала у невідомому напрямку.
На підтвердження зазначених фактів свідчить повідомлення з Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 23.09.2013 року; рішення суду від 14.05.2014 року про розірвання шлюбу між сторонами; акти обстеження, складені депутатом міської ради від 11.07.2018 року, 26.03.2014 року, 15.05.2014 року, 02.06.2017 року, 07.12.2015 року, 19.10.2015 року, 12.08.2015 року, 05.10.2014 року, 17.08.2014 року, 20.06.2014 року за участі свідків сусідів (а.с. 12, 13, 56-65).
Також вказане підтвердили і свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допитані в судовому засіданні.
Стаття 405 ЦК України визначає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад шість років, тобто з 2013 року по 2019 рік, не повідомила про поважність причини своєї відсутності за зареєстрованим місцем проживання, домовленості про інше між сторонами не досягнуто, тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 втратила право на користування житлом позивача.
Крім того, стаття 316 ЦК України визначає право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини.
Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відмову відповідача в добровільному порядку знятися з реєстрації суд вважає порушенням права власника - ОСОБА_2 - щодо вільного розпорядження своєю власністю.
Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю.
Відтак встановлені підстави для задоволення позову.
Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 76-83, 141, 258-259, 264-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 316, 391, 405 Цивільного кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного судового рішення 11.05.2019 року.
Головуюча суддя Т.Г. Заполовська