Єдиний унікальний номер 235/4345/16-ц Номер провадження 22-ц/804/1043/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого Соломахи Л.І.

суддів Канурної О.Д., Мальованого Ю.М.

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 235/4345/16-ц за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Представництво "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта", про стягнення сплаченого страхового відшкодування з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жвавець Вадим Васильович, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року у складі судді Назаренко Г.В., -

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2016 року Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі ТДВ "Експрес Страхування") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування.

Зазначало, що01 січня 2013 року між Представництвом "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні та ТДВ "Експрес Страхування" було укладено Генеральний договір № 207.12.000001 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортними засобами, перелік яких наведено в додатку до договору, в тому числі згідно пункту 293 додатку №1 "Перелік застрахованих транспортних засобів" до договору забезпеченим транспортним засобом визначено ТЗ Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 .

01 липня 2013 року в м. Донецьку на вул. Челюскінців сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 , що належить Представництву "Берлін- Хемі Акцієнгезельштафт ", внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 29 липня 2013 року по справі №3/258/1445/13 підтверджується, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_1

Відповідно до калькуляції ПАТ "Донецьк-Авто" філія "Макіївський Авто-Центр" № КА-0001307 від 09 липня 2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia державний номер НОМЕР_1 становить 17 588,64 грн.

Посилаючись на те, що ним відповідно до умов договору страхування страхувальнику виплачено страхове відшкодування у розмірі 17 588,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11345 від 12 липня 2013 року, позивач просить відповідно до статей 1166, 1188, 1191 ЦК України, статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" стягнути на його користь з ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 17 588,64 грн. (а.с. 2 - 4 т.1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Представництво "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт " в Україні (а.с. 66а т. 1).

Заочним рішенням Красноармійського міськраойнного суду Донецької області від 21 липня 2016 року позов ТДВ "Експрес Страхування" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТДВ "Експрес Страхування" виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 17 588,64 грн., на відшкодування сплаченого судового збору 1 378,00 грн., всього 18 966,64 грн. (а.с. 77 - 78 т. 1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2018 року заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 126 т. 1).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" (далі ТДВ "СК "Провіта") (а.с. 139 т. 1).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року позов ТДВ "Експрес Страхування" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТДВ "Експрес Страхування" виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 17 588,64 грн., на відшкодування сплаченого судового збору 1 378,00 грн., всього 18 966,64 грн. (а.с. 244 - 249 т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 01 січня 2013 року між ТДВ "Експрес Страхування" та Представництвом "Берлін-Хемі АГ" був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № 207.12.0000001, предметом якого є майновий інтерес, що не суперечить закону, пов`язаний з володінням, користуванням, розпорядженням транспортними засобами та їх додатковим обладнанням, в тому числі і щодо транспортного засобу Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 . 01 липня 2013 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху по вул. Челюскінців - кафе "Шато" у Ворошиловському районі м. Донецька, перед початком руху з прилеглої території не переконався, що це буде безпечним, та скоїв зіткнення з автомобілем "Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 29 липня 2013 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, яка набрала законної сили 09 серпня 2013 року.

02 липня 2013 року Представництво "Берлін-Хемі АГ" в Україні повідомило ТДВ "Експрес Страхування" про подію, що сталася 01 липня 2013 року о 15 годині 40 хвилин в м. Донецьку, вул. Челюскінців - ресторан "Шато", внаслідок якої був пошкоджений належний йому автомобіль.

Згідно страхового акту ТДВ "Експрес Страхування" № 11.13.2127-1 від 11 липня 2013 року, затвердженого директором ТДВ "Експрес Страхування" 12 липня 2013 року, зазначена подія визнана страховим випадком, прийнято розпорядження про виплату страхового відшкодування згідно договору страхування № 207.12.0000001 від 01 січня 2013р. в сумі 17 588,4 грн. Платіжним дорученням № 11345 від 12 липня 2013 року ТДВ "Експрес Страхування" виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 17 588,64 грн.

У зв`язку з відшкодуванням матеріальної шкоди Представництву "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні, завданої внаслідок винних дій ОСОБА_1 , позивач відповідно до статей 1166, 1187, 1191 ЦК України, статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" набув право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , станом на 01 липня 2013 року була застрахована ТДВ "СК "Провіта" (поліс АВ № 9945489 ). Проте розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 26 вересня 2013 року анульовано (відкликано) ліцензію у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ "СК "Провіта". Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 10 грудня 2015 року № 3088 ТДВ "СК "Провіта" виключено з Державного реєстру фінансових установ; свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ № 224 від 21 серпня 2004 року, видане Товариству, анульовано. В ЄДРПОУ під ідентифікаційним номером 31704186 значиться інша юридична особа - Товариство з додатковою відповідальністю "ТУРБАЗА". Дані обставини унеможливлюють звернення позивача до страховика відповідача з вимогами про виплату сплаченого потерпілій особі страхового відшкодування.

Заява представника відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки основне зобов`язання за договором добровільного страхування наземного страхування було виконано позивачем 12 липня 2013 року, що підтверджується копією платіжного доручення № 11345 від 12.07.2013 року, з регресним позовом до винної в заподіянні шкоди внаслідок ДТП особи позивач звернувся 31 травня 2016 року (згідно штемпелю на поштовому конверті), тобто в межах строку позовної давності (а.с. 244 - 249 т. 1).

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі ордера серії КВ № 715332 від 20.02.2019 року (а.с. 11 - 12 т. 2), діє адвокат Жвавець В.В., посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТДВ "СК "Провіта", що посвідчується полісом АВ № 99454589 , який станом на 01 липня 2013 року (час скоєння ДТП) був діючим. Зазначене підтверджується відповіддю Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26.09.2018 року № 9 -09/30441 на адвокатський запит, згідно якої між ОСОБА_1 та ТДВ "СК "Провіта" дійсно було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного стосовно Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , строк дії договору з 12.11.2012 року по 11.11.2013 року.

Одразу після ДТП ОСОБА_1 звернувся до ТДВ "СК "Провіта" та повідомив, що застрахований транспортний засіб потрапив у ДТП, в результаті якої отримав механічні пошкодження інший автомобіль.

Представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем і збитки завдані позивачу в результаті ДТП, що сталося 01 липня 2013 року за участю застрахованого транспортного засобу Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , має відшкодовувати ТДВ "СК "Провіта".

Таку правову позицію обґрунтовує правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14 -176 цс 18), згідно якої спрямовування судової практики шляхом неврахування наявності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності при вирішенні питання про відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою відповідальність відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", нівелює існування цього правового інституту, як такого, та прямо зазначено, що у разі існування договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу відшкодування шкоди завданої третій особі здійснює страховик завдавача шкоди.

Доводи позивача про те, що Страхова компанія "Провіта" ліквідована та ці обставини унеможливлюють звернення позивача до страховика відповідача з вимогами про виплату сплаченої ним потерпілій особі суми страхового відшкодування, у зв`язку з чим він звернувся з позовом до винної особи, є недоведеними та необґрунтованими.

Позивач не надав жодного доказу стосовно того, що Страхова компанія "Провіта" ліквідована.

Навіть якщо виходити з того, що Страхова компанія "Провіта" справді ліквідована, це не означає, що обов`язок з відшкодування сплаченого позивачем страхового відшкодування автоматично переходить до відповідача ОСОБА_1 Відповідно до статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" належним відповідачем у даній справі, у випадку якщо ТДВ "СК "Провіта" ліквідована або визнана банкрутом,буде Моторно (транспортне) страхове бюро України (а.с. 1 - 8 т. 2).

Копію апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жвавець В.В., позивач отримав 22 квітня 2019 року, третя особа - Представництво "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні - 11 квітня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 69, а.с 43 т. 2).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року - залишити без змін.

Зазначає, що позивач 11 вересня 2013 року звертався до ТДВ "СК "Провіта" з заявою №6428/3.2127 про відшкодування шкоди за полісом АВ 9945489 , яка була отримана ТДВ "СК "Провіта" 17 вересня 2013 року. Заява позивача ТДВ "СК "Провіта" задоволена не була.

Суд першої інстанції правильно встановив, що згідно інформаційного повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розміщеної на її офіційному веб-сайті 27 вересня 2013 року, 26 вересня 2013 року на позачерговому засіданні Нацкомфінпослуг було прийнято розпорядження про анулювання (відкликання) ліцензії у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ "СК "Провіта". Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 10 грудня 2015 року № 3088 ТДВ "СК "Провіта" виключено з Державного реєстру фінансових установ; свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ № 224 від 21 серпня 2004 року, видане Товариству, анульовано. В ЄДРПОУ під ідентифікаційним номером 31704186 значиться інша юридична особа - Товариство з додатковою відповідальністю "ТУРБАЗА".

Відповідно до статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.

У зв`язку із неотриманням позивачем відшкодування шкоди за полісом АВ 9945489 та зникненням ТДВ "СК "Провіта" позивач звернувся з вимогами про відшкодування коштів відповідно до статей 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до відповідача. Вважає, що рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року у справі № 235/4345/16 не суперечить закону (а.с. 57 - 59 т. 2).

Третьою особою - Представництвом "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні письмовий відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання апеляційного суду 08 травня 2019 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені.

Представник позивача ТДВ "Експрес Страхування" Сабітов С.В., який діє на підставі довіреності юридичної особи від 24 грудня 2018 року (а.с. 60 т. 2), у відзиві на апеляційну скаргу просив розглянути справу, яка призначена до розгляду на 08 травня 2019 року, без участі представника позивача (а.с. 57 - 59 т. 2).

Представник відповідача - адвокат Жвавець В.В. 06 травня 2019 року надіслав до апеляційного суду заяву про розгляд справи 08 травня 2019 року без його участі (а.с. 70 - 71 т. 2).

Третя особа - Представництво "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні судову повістку - повідомлення про розгляд справи 08 травня 2019 року отримала 02 травня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 73 т.2). Третя особа апеляційний суд про причини неявки у судове засідання 08 травня 2019 року її представника не повідомила і відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України вважається, що він не з`явився у судове засідання без поважних причин.

Третій особі - ТДВ "СК "Провіта" судова повістка - повідомлення про розгляд справи 08 травня 2019 року була направлена на останню відому судові адресу - АДРЕСА_1 , яка повернулася до апеляційного суду з довідкою Укрпошти "неправильно зазначена адреса одержувача" (а.с. 73 т. 2). Враховуючи відсутність заяви ТДВ "СК "Провіта" про зміну місцезнаходження, судова повістка відповідно до частини 1 статті 131 ЦПК України вважається доставленою.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу 08 травня 2019 року у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жвавець В.В., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 01 січня 2013 року між ТДВ "Експрес Страхування" та Представництвом "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту №207.12.0000001, предметом якого є майновий інтерес, що не суперечить закону, пов`язаний з володінням, користуванням, розпорядженням транспортними засобами та їх додатковим обладнанням (а.с. 6 - 10 т. 1).

Згідно пункту 293 додатку № 7 "Перелік застрахованих транспортних засобів" до Генерального договору забезпеченим транспортним засобом визначено, в тому числі і транспортний засіб Skoda Fabia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 11 - 17 т. 1).

01 липня 2013 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху по вулиці Челюскінців - кафе "Шато" у Ворошиловському районі м. Донецька, перед початком руху з прилеглої території не переконався, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 29 липня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 09 серпня 2013 року (а.с. 56 - 57 т. 1).

02 липня 2013 року Представництво "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні повідомило ТДВ "Експрес Страхування" про подію, що сталася 01 липня 2013 року о 15 годині 40 хвилин в м. Донецьку, вулиця Челюскінців - ресторан "Шато", внаслідок якої був пошкоджений належний йому автомобіль Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 18 - 19 т. 1).

Відповідно до калькуляції ПАТ "Донецьк-Авто" філія "Макіївський Авто-Центр" № КА-0001307 від 09 липня 2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 17 588,64 грн. (а.с. 25 - 26 т. 1).

Згідно страхового акту ТДВ "Експрес Страхування" № 11.13.2127-1 від 11 липня 2013 року, затвердженого директором ТДВ "Експрес Страхування" 12 липня 2013 року, зазначена подія визнана страховим випадком, прийнято розпорядження про виплату страхового відшкодування згідно договору страхування № 207.12.0000001 від 01 січня 2013 року в сумі 17 588,64 грн. (а.с. 5 т. 1). Судом першої інстанції в назві страхової компанії, яка склала страховий акт, допущена описка, помилково зазначено, що страховий акт № 11.13.2127-1 від 11 липня 2013 року складено ТДВ "СК "Провіта".

12 липня 2013 року ТДВ "Експрес Страхування" виплатило страхувальнику - Представництву "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні відповідно до умов договору страхування страхове відшкодування у розмірі 17 588,64 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 11345 від 12 липня 2013 року (а.с. 55 т. 1).

Судом першої інстанції також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована ТДВ "СК "Провіта" (поліс АВ № 9945489 , діючий станом на 01 липня 2013 року (а.с. 100 т. 1). Згідно відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26.09.2018 року № 9-09/30441 на адвокатський запит, за результатами запиту до централізованої бази даних МТСБУ отримано інформацію щодо договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, що був діючим станом на 01.07.2013 року, укладеного щодо транспортного засобу Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 . Страховий поліс АВ/9945489 був оформлений страховиком ТДВ "СК "Провіта" на страхувальника ОСОБА_1 , строк дії договору з 12.11.2012 року по 11.11.2013 року (а.с. 254 т. 1).

Згідно інформаційного повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розміщеної на її офіційному веб-сайті 27 вересня 2013 року, 26 вересня 2013 року на позачерговому засіданні Нацкомфінпослуг було прийнято розпорядження про анулювання (відкликання) ліцензії у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ "СК "Провіта" (а.с. 187 - 189 т. 1).

Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 10 грудня 2015 року № 3088 ТДВ "СК "Провіта" виключено з Державного реєстру фінансових установ; свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ № 224 від 21 серпня 2004 року, видане Товариству, анульовано (а.с. 186 т. 1).

В ЄДРПОУ під ідентифікаційним номером 31704186 значиться інша юридична особа - Товариство з додатковою відповідальністю "ТУРБАЗА" (а.с. 239 - 241в т. 1).

Встановлені судом першої інстанції обставини справи жодною із сторін не оспорюються.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 сплаченого ТДВ "Експрес Страхування" Представництву "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з відшкодуванням Представництву "Берлін-Хемі Акцієнгезельштафт" в Україні матеріальної шкоди, завданої внаслідок винних дій ОСОБА_1 , позивач відповідно до статей 1166, 1187, 1191, 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" набув право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (а.с. 244 - 249 т. 1).

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можливо, до нього суд першої інстанції дійшов неправильно застосувавши норми матеріального права.

Мотивуючи свій висновок одночасно нормами статей 1191, 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", суд першої інстанції не врахував, що стаття 1191 ЦК України, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Так стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, за наявності певних умов: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування"до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Судом першої інстанції встановлено і це не оспорюється сторонами у справі, що згідно калькуляції ПАТ "Донецьк-Авто" філія "Макіївський Авто-Центр" № КА-0001307 від 09 липня 2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 17 588,64 грн. (а.с. 25 - 26 т. 1). Згідно страхового акту ТДВ "Експрес Страхування" № 11.13.2127-1 від 11 липня 2013 року, затвердженого директором ТДВ "Експрес Страхування" 12 липня 2013 року, прийнято розпорядження про виплату потерпілому - Представництву "Берлін-Хемі АГ" в Україні страхового відшкодування згідно договору страхування № 207.12.0000001 від 01 січня 2013 року в сумі 17 588,64 грн. (а.с. 5 т. 1).

Позивач - ТДВ "Експрес Страхування" відповідно до умов Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту № 207.12.0000001 від 01.01.2013 року виплатив 12 липня 2013 року страхувальнику - Представництву "Берлін-Хемі АГ" в Україні страхове відшкодування у розмірі 17 588,64 грн., у зв`язку із завданням шкоди застрахованому транспортному засобу Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яке сталося з вини відповідача ОСОБА_1 Враховуючи, що позивач виплатив потерпілому - Представництву "Берлін- Хемі АГ" в Україні шкоду, завдану йому у деліктному зобов`язанні відповідачем ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що до нього згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України "Про страхування"перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Судом першої інстанції встановлено і це визнається обома сторонами, що цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди ОСОБА_1 ,, як власника транспортного засобу Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , станом на 01 липня 2013 року була застрахована ТДВ "СК "Провіта" (поліс АВ № 9945489).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про страхування" страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 зазначеного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тобто на 01 липня 2013 року) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Предметом позову у цій справі є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 17 588,64 грн., тобто у розмірі, що не перевищує ліміт відповідальності страховика - ТДВ "СК "Провіта" (поліс АВ № 9945489 ).

Покладаючи обов`язок з відшкодування шкоди, завданої потерпілій особі - Представництву "Берлін-Хемі АГ" в Україні, на відповідача ОСОБА_1 , як завдавача шкоди, суд першої інстанції не врахував, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Саме такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відступивши від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Звертаючись до суду з цим позовом до відповідача ОСОБА_1 , позивач посилався на правовий висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, від якого на час ухвалення оскаржуваного судового рішення Велика Палата Верховного Суду вже відступила, тобто змінила судову практику.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проте суд першої інстанції в порушення норм частини 4 ст. 263 ЦПК України не врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, заявлених безпосередньо до завдавача шкоди, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посилання суду першої інстанції на те, що звернення позивача до страховика відповідача з вимогами про відшкодування виплаченого страхового відшкодування потерпілій особі є неможливим, оскільки страховику відповідача - ТДВ "СК "Провіта" анульовано ліцензію у формі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він виключений з Державного реєстру фінансових установ, в ЄДРПОУ під ідентифікаційним номером 31704186, що належить страховику відповідача, значиться інша юридична особа, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до статті 52.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відсутність у страховика ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності або її анулювання є підставою виключення страховика з членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ.

Відповідно до статей 52.4, 52.5 цього Закону Страховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26.09.2018 року № 9-09/30441 на адвокатський запит, страховик ТДВ "СК "Провіта" позбавлений членства в МТСБУ з 04 лютого 2014 року (а.с. 254 т. 1).

Отже, анулювання ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності не звільняє страховика - ТДВ "СК "Провіта" від виконання своїх зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 10 грудня 2015 року № 3088 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" має код за , місцезнаходження: 07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Набережна, буд. 7 (а.с. 186 т. 1).

Та обставина, що в ЄДРПОУ під ідентифікаційним номером 31704186, що належить страховику відповідача, значиться юридична особа з іншим найменуванням, також не є обставиною, що виключає відповідальність страховика відповідача.

Згідно Витягу з ЄДРПОУ від 22 грудня 2018 року Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія"Провіта" () є засновником Товариства з додатковою відповідальністю "Турбаза" (, що співпадає з кодом ЄДРПОУ ТДВ "СК"Провіта") (а.с. 239 - 241 т. 1), що підтверджує той факт, що на час звернення позивача 31 травня 2016 року до суду з цим позовом і на теперішній час ТДВ "СК"Провіта" не ліквідовано, про що обґрунтовано зазначає відповідач в апеляційній скарзі.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, який заперечує проти відшкодування вже виплаченого позивачем потерпілій особі страхового відшкодування, оскільки вважає, що саме на третю особу ТДВ "СК "Провіта" як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.

Проте позивач за відшкодуванням шкоди до ТДВ "СК "Провіта" не звертався, одразу звернувся з позовом до відповідача, як завдавача шкоди.

Посилання позивача на те, що він 11 вересня 2013 року звертався до ТДВ "СК "Провіта" з заявою про відшкодування шкоди за полісом АВ 9945489 , яка була отримана ТДВ "СК "Провіта", але не була задоволена, не спростовують доводи відповідача про те, що у цій справі на нього не може бути покладений обов`язок по відшкодуванню позивачу страхового відшкодування, виплаченого внаслідок завдання ним майнової шкоди забезпеченим транспортним засобом, що такі вимоги мають бути заявлені до його страховика.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Позивачем не надано суду доказів про те, що він у порядку, встановленому ЦПК України, звертався до суду з позовом до ТДВ "СК "Провіта" про відшкодування шкоди в сумі 17 588,64 грн.

Посилаючись у відзиві на апеляційну скаргу на те, що він 11 вересня 2013 року звертався до ТДВ "СК "Провіта" з заявою про відшкодування шкоди, але така не була задоволена, позивач не надав суду відповідну заяву, що була направлена на адресу ТДВ "СК "Провіта", та не надав доказів про те, що ТДВ "СК "Провіта" відмовила йому у відшкодуванні шкоди. Додане до відзиву на апеляційну скаргу рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення трек-номер 61, яке подано ТДВ "Експрес Страхування" 11 вересня 2013 року на адресу ТДВ "СК "Провіта" (а.с. 61 т. 2), не є належним доказом того, що позивачем ТДВ "СК "Провіта" направлялася саме вимога про відшкодування шкоди, завданої відповідачем ОСОБА_1 та що страхувальник відмовив у відшкодуванні шкоди з підстав, передбачених законом.

Посилання позивача на норми статті 528 ЦК України є необґрунтованим.

Відповідно до частин 1, 2 статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.

Норми статті 528 ЦК України щодо виконання зобов`язання є загальними. Правовідносини, що виникли між відповідачем та ТДВ "СК "Провіта" щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, регулюються спеціальним законом - Законом України від 01.07.2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який не містить обов`язку страхувальника (відповідача) самостійно відшкодувати завдану шкоду у разі невиконання або неналежного виконання страховиком обов`язку щодо виплати страхового відшкодування. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана відшкодувати потерпілому шкоду лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За визначенням професора І.М. Сенякіна, спеціальна норма - це загальнообов`язковий державний припис, що є результатом правової спеціалізації, який встановлюється з метою конкретизації та деталізації, врахування своєрідності та особливості будь-якого виду (підвиду) суспільних відносин, рід яких регулюється загальною правовою нормою.

Законодавчі акти, які містять спеціальні норми, мають пріоритет у застосуванні в правозастосовчій практиці щодо інших законодавчих актів України. Тобто якщо суспільні відносини регулюються спеціальними нормами цивільного законодавства, то загальні норми цивільного законодавства в даному випадку не застосовуються.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції ухвалив судове рішення, неправильно застосувавши норми матеріального права, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог через їх необгрунтованість.

Відповідачем до суду першої інстанції була подана заява про застосування строків позовної давності, в якій він посилається на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався 01 липня 2013 року, в день скоєння ДТП, а до суду звернувся 05 липня 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові (а.с. 147 - 148 т. 1).

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Крім того, відповідно до частини 6 статті 70 ЦПК України (в редакції діючий на час звернення позивача з цим позовом) строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Суд першої інстанції правильно встановив, що згідно поштового штемпеля на поштовому конверті, в якому до суду першої інстанції надійшов позов, він був зданий на пошту 31 травня 2016 року, тобто до спливу трирічного строку позовної давності. Будь-які доводи відповідача щодо цих обставин в апеляційній скарзі відсутні.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. (а.с. 1 т. 1).

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 1 378,00 грн. йому не відшкодовуються.

З апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 2 067,00 грн. (а.с. 28, а.с. 31 т. 2), що відповідає встановленому п/п 6 пункту 1 частини 2, частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір".

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції, понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають йому відшкодуванню за рахунок позивача.

Відомості про інші судові витрати сторонами апеляційному суду не надано.

Згідно заяви позивача від 24.09.2018 року № 4823/11.13.2127 про відкладення розгляду справи, яка адресована до суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 07 лютого 2018 року сплатив борг в сумі 18 966,64 грн. (а.с. 213 - 214 т. 1), на підтвердження чого до заяви додано платіжне доручення № 204 від 07.02.2018 року, згідно якого Слов`янським міськрайонним ВДВС перераховано ТДВ "Експрес Страхування" згідно рішення суду від 21.07.2016 року 18 966,64 грн. (а.с. 217 т. 1).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 444 ЦПК України суд апеляційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

Згідно частини 5 статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Проте заява відповідача про поворот виконання заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2016 року відповідачем до суду ні першої, ні апеляційної інстанції не подана.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову складає 17 588,64 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2016 року, в якому позивачем була подана позовна заява. Відповідно до ст. 7 Закону України від 25.12.2015 року № 928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2016 року встановлено у розмірі 1 378 гривень.

Отже, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України постанова апеляційного суду у цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жвавець Вадим Васильович, задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року скасувати.

Відмовити Товариству з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 17 588 гривень 64 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (, юридична адреса: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору 2 067 (дві тисячі шістдесят сім) гривень 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 08 травня 2019 року.

Судді: Л.І. Соломаха

О.Д. Канурна

Ю.М. Мальований