Номер провадження: 22-ц/813/5998/19
Номер справи місцевого суду: 520/6247/19
Головуючий у першій інстанції Літвінова І. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Колеснікова Г.Я., Ващенко Л.Г.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1

суб`єкт оскарження - державний виконавець Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієв Айдин Тапдигалі Огли

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2019 року у складі судді Літвінової І.А.

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли у виконавчому провадженні №51198133, в якій просив визнать незаконними дії, що полягають у винесенні постанови від 11.12.2017, якою накладений арешт (заборона) на відчуження та розшук на усе майно ОСОБА_1 , та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті скарги на дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдина Тапдигалі Огли у виконавчому провадженні №51198133 та відкритті провадження.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, а справу передати для розгляду до Київського районного суду м. Одеси в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 15.05.2019 ухвалою Одеського окружного адміністративного суду у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанов про визнання незаконними дій та скасування постанови, відмовлено, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами підсудності, встановленими ЦПК України. Інші ж доводи апеляційної скарги тотожні доводам, викладеним ОСОБА_1 у самій скарзі на дії державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

Враховуючи наведене, справа розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступного.

У скарзі ОСОБА_1 просив визнати незаконними дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва Айдин Тапдигалі Огли, що полягають у винесенні постанови від 11.12.2017 у виконавчому провадженні №51198133, якою накладений арешт/заборона на відчуження та розшук на усе майно, та скасувати вказану постанову від 11.12.2017.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до результату пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження від 07.05.2019, 17.05.2016 Першим Київським відділом Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження №51198133, за яким боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2015 року по справі №520/2590/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту, задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 червня 2008 року в розмірі 99450,30 дол. США, що за курсом НБУ на день винесення рішення (100 доларів США = 2083,6853 грн.) складає 2072231,28грн., з яких: 87237,99 дол. США - кредитна заборгованість; 12212,31 дол. США - заборгованість по процентам; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: 10149,43 грн - пеня за прострочення сплати по кредиту; 39903,41 грн - пеня за прострочення сплати процентів, що разом дорівнює 2122284,12 грн.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015 апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббак» пені змінено; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» пеню в сумі 43403 грн. 85 коп.; в решті рішення - залишено без змін.

Отже, ОСОБА_1 оскаржується постанова та дії державного виконавця під час виконання судового рішення по цивільній справі, що розглядалася саме Київським районним судом м. Одеси.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що постанова від 11.12.2017 у виконавчому провадженні №51198133 ухвалена ні задля виконання рішення з цивільної справи.

На підставі наведеного, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_1 у відкритті провадження за поданою ним скаргою, у зв`язку з тим, що до матеріалів скарги не додано доказів, що оскаржувані дії державного виконавця Алієва А.О. були вчинені під час виконання будь-якого судового рішення Київського районного суду м. Одеси, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, направивши справу для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2019 року скасувати.

Справу направити до Київського районного суду м. Одеси для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: