Справа № 739/2139/18
Номер провадження 2/739/95/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Іващенка А.І.,
за участі секретаря Неживець К.В.,
позивача відповідача ОСОБА_1, представника позивача- відповідача адвоката ОСОБА_2
відповідача-позивача ОСОБА_3, представника відповідача-позивача адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судо вому засіданні в місті Новгород-Сіверський, Чернігівської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи- служба у справах дітей Деснянської районної у місці Чернігові ради та служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визначення місця проживання малолітньої дитини,

12.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини. Під час судового розгляду справи по суті позивач-відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву про відмову від своїх позовних вимог та закриття провадження у справі. Ухвалою від 02 березня 2019 року провадження у справі в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини закрито у звязку з відмовою позивача від позову.
11.01.2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, разом з нею - матір'ю. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з 07.12.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, який 12.04.2018 року рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області було розірвано та стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_5 Від шлюбу є одна малолітня дитина син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначає позивач, малолітній син ОСОБА_5 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1. Вона займається вихованням, навчанням малолітнього сина ОСОБА_5О та забезпечує його матеріально всім необхідним. Відповідач інколи спілкується з дитиною, також приймає участь у його вихованні, цікавиться його життям. Позивач просить суд визначити місце проживання дитини разом з нею у квартирі.
Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі за підстав, зазначених у позові, позивач суду пояснила, що на даний час дитина проживає разом з нею у квартирі, де вона створила для дитини всі необхідні умови для життя та розвитку, зазначила, що вона працює, отримує достатню заробітну плату, веде нормальний спосіб життя.
Відповідач та його представник після відмови від первинного позову в подальшому на продовження розгляду справи по суті не зявились, ніяких заяв та клопотань суду не надали.
Представник третьої особи у судовому засіданні вважала, що позов підлягає задоволенню за підстав, у ньому зазначених.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, щопозивач та відповідач з 07.12.2011 року по 12.04.2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12.04.2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-БК № 315222, сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, 11.07. ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з матір`ю, що визнається сторонами .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання дитина ОСОБА_5 зареєстрований в будинку матері.

Згідно копії висновку виконавчого комітету Деснянського районної у місці Чернігові ради № 03-03/539 від 26.03.2019 року, при розгляді комісією питання визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням захисту прав дитини, комісія прийшла до висновку про доцільність визнання місця проживання разом з матір`ю дитини.

Згідно характеристики, виданої ТОВ «АНЛ» від 10.01.2019 року за місцем роботи позивач характеризується позитивно. За час роботи показала себе вдумливим фахівцем, ініціативним працівником, успішно справляється зі своїми посадовим обовязками.

Відповідно до довідки Чернігівського Дошкільного навчального закладу № 60 від 08.01.2019 року дитина ОСОБА_5 відвідує даний заклад а саме ходить в спеціалізовану групу для дітей з порушення мовлення з 01.07.2017 року і по теперішній час.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.12.2018 року № 1607/7 ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 32 587, 21 гривень.

Згідно довідки про доходи від заняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_3 сума доходу за період з 01.12.2018 по 31.12.2018 року складає 978 650 грн.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2019 року ОСОБА_3 має у власності земельну ділянку та житловий будинок за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Згідно вимог ст.ст. 7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У відповідності до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю.

Враховуючи вік малолітньої дитини, яка на день ухвалення судового рішення не може дати об'єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, суд вважає, що на даний час проживання дитини з матір`ю, який фактично проживає з нею, буде відповідати саме інтересам дитини, позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному. Крім того, суд зауважує, що батько дитини, у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Таким чином, враховуючи, що позов визнано відповідачем, на даний чаc визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, керуючись ст. ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - служба у справах дітей Деснянської районної у місці Чернігові ради, служба у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НМ, № 420133, виданий 24.12.2011 року Новгород-Сіверським РВ УМВС України в Чернігівській області, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 776 (сімсот сімдесят шість ) гривень .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.І. Іващенко

Повне судове рішення виготовлено 10 квітня 2019 року.