Справа №490/8329/17
Провадження № 22-ц/812/1530/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю позивача - ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2019 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Чулупом О.С., дата складання повного тексту незазначена, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» ( далі - ПАТ «Миколаївобленерго») про зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що вона є споживачем електроенергії, яку постачає їй відповідач за договором про користування електричної енергії від 18 серпня 2009 року № 748079.

30 травня 2016 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» проводилася перевірка дотримання нею Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕн) і встановлено порушення таких, та завдання відповідачу збитків, про що було складено про порушення S-0679.

Посилаючись на те, що акт, який було складено відповідачем за результатом перевірки не містить доступної інформації, написаний нерозбірливим почерком та складений російською мовою, просила визнати такими, що не містять доступної інформації рукописні тексти документів, що виготовлені ПАТ «Миколаївобленерго», а саме: акт про порушення № S-0679 від 30 травня 2016 року; додаток до акту про порушення ПКЕЕн S-0679 від 30 травня 2016 року. Схема електропостачання споживача; акт контрольного огляду від 30 травня 2016 року; пояснення до акту № S-0679.

Зобов`язати ПАТ «Миколаївобленерго» виготовити нові аналогічні документи, рукописні частини яких викладено доступно, українською мовою.

Зобов`язати ПАТ «Миколаївобленерго» передати за актом споживачу ОСОБА_1 виготовлені документи протягом 10 днів з дня набрання чинності рішення суду.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції позивач подала на нього апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказувала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила про його скасування та ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково( крім вимоги про викладення рукописних частин документів українською мовою).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для її задоволення.

У суді апеляційної інстанції позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали, просили про її задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

В силу ч.2 ст.372 ЦПК України справу розглянуто за відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді, осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1,2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів осіб, інтересів держави.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

30 травня 2016 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки було зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог п.42 діючих на той час ПКЕЕн, про що було складено акт № S-0679, який підписано представниками енергопостачальника та споживачем. Жодних зауважень з боку позивача у акті не зазначено (а.с.7,8).

Тобто, за змістом даного акту комісія констатувала про порушення споживачем порушення п. 42 ПКЕЕн, яке виразилось у самовільному підключенні електроустановки, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника відкритою проводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку.

Того ж дня, працівниками ПАТ «Миколаївобленерго» складено додаток до акту про порушення ПКЕЕн «Схема електропостачання споживача», акт контрольного огляду електроустановки побутового споживача без заміни приладу обліку та контролерами в письмовому вигляді надано пояснення до акту № S-0679 (а.с.9,10).

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 10 Конституції України просила вищенаведені документи визнати такими, що не містять доступної інформації та зобов`язати ПАТ «Миколаївобленерго» виготовити нові аналогічні документи, рукописні частини яких викладено доступно, українською мовою.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Згідно п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р., споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

За п.5.1 Правила користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - Правил від 31.07.1996 № 28) договір є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

За змістом ст.27 Закону України «Про електроенергетику» порушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 ПКЕЕН - споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів.

Відповідно до п.53 ПКЕЕн, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація по причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН.

Згідно п. 4.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, затвердженої Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальник) порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення.

Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень.

У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень, про що зазначається в акті про порушення.

Акт про порушення оформляється згідно з формою, наведеною в додатку 3( п.4.2).

Облік бланків актів про порушення ведеться у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою журналі ( п.4.3).

Акти про порушення та документи, що підтверджують факт їх отримання споживачем, повинні зберігатися протягом трьох років від дати оформлення акта про порушення4.4.

Акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ.

Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті( п.4.5).

В акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням:меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення( п.4.6).

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення( п.4.7).

Згода або незгода споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб або розрахункових приладів обліку фіксується в акті про порушення(п.4.8).

Всі документи, які складаються під час проведення перевірки, оформляються на номерних бланках суворої звітності, облік яких здійснюється на підставі Інструкції по складанню і обліку актів порушень та обчислення обсягу неврахованої електроенергії. Виготовлення їх повторно є порушенням чинного законодавства України.

Отже, складені працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕН та додаток до нього, акт контрольного огляду електроустановки та пояснення до акту є лише фіксацією порушення допущеного споживачем, вимоги до складання яких визначені діючим законодавством.

Більш того, складання акту про порушення ПКЕЕН не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, а відтак подання позову про надання доступної інформації та зобов`язання виготовити нові аналогічні документи, рукописні частини викладення доступною мовою не сприятиме ефективному відновленню порушеного права.

У вказаних позивачем документах, хоча і викладена інформація не дуже каліграфічним почерком, але за умови того, що складена за місцем виявлення порушення, є зрозумілою та доступною. Зміст порушення викладений чітко і не містить неоднозначних висловів. Зафіксовано всі необхідні вихідні дані для розгляду акту комісією з розгляду актів.

Судячи із змісту апеляційної скарги, позивач не просить про надання інформації рукописної частини документів українською мовою, оскільки вона розуміє російську мову, розмовляє нею. Пояснення суду надавала російською мовою.

Зазначені позивачем документи можуть бути визнані як доказ (із наданням їм відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Враховуючи вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що акт про порушення, акт контрольного огляду та пояснення до акту про порушення, які позивачка просить визнати такими, що не містять доступної інформації, не є документами, які містить інформацію щодо продукції, яку пропонує ПАТ «Миколаївобленерго» в розумінні вимог ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки безпосередньо не встановлюють будь-яких обов`язків позивача, а є способом оформлення претензій енергопостачальника до споживача електричної енергії і містять рекомендації сплатити відповідні нарахування, не порушуючи жодних прав та інтересів позивача.

Більш того, з урахуванням підстав та змісту позову, позивач не довела порушення її прав складанням спірних документів, в тому вигляді в якому вони є, надання аналогічних, як того вона просить, чинним законодавством не передбачено.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, за наявності у проваджені суду іншого позову до неї ПАТ «Миколаївобленерго» про стягнення збитків за актом про порушення № S-0679 від 30 травня 2016 року, не відновлює її порушеного права.

За такого суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Твердження апеляційної скарги про те, що суд дійшов висновку про вчинення порушення не заслуговують на увагу, оскільки судом лише відображено частково інформацію, яка є незрозумілою для позивача.

Відповідно до ч.1,2 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складаний на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складання висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства про проведення судових експертиз.

За приписами ст. 9 Закону України "Про судову експертизу" атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Згідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 не є експертом в розумінні вимог Закону України «Про судову експертизу», то суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги його висновок, а доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними.

Інші аргументи апеляційної скарги на правильність висновків суд не впливають та його не спростовують.

Відповідно до частини першої ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

___________________________________________________________________________

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2019 року.