Провадження № 2/161/628/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 березня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Позов мотивував тим, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1,2 ст. 190 КК України, а саме: ОСОБА_3 керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману отримав від ОСОБА_2, в якості завдатку, грошові кошти в сумі 10 000 грн., заздалегідь не маючи наміру виконувати роботи по виготовленню та встановленню нагробного пам'ятника на могилу (з натурального каменю), спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 10 000 грн. Крім того, вважає, що злочинними діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в 10 000 грн.

А тому, просив суд стягнути з ОСОБА_3 10 000 грн. відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 05.12.2018 було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

У встановлений строк, відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідач не подавав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Вироком Луцького міськрайонного суду від 13.06.2017, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 04.10.2017, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 190 КК України та за сукупністю злочинів, шляхом складання призначених покарань призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць (а.с. 6-16).

Вироком встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3, 08.07.2016, повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився у повідомленні потерпілому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, недостовірних відомостей щодо наміру надання останньому послуг на виготовлення і встановлення виробів з натурального каменю, а саме надгробного пам'ятника на могилу, уклав з ним письмовий договір на виготовлення і встановлення виробів з натурального каменю та того ж дня, перебуваючи за місцем проживання потерпілого за адресою: АДРЕСА_1, отримав від ОСОБА_2, в якості завдатку, грошові кошти в сумі 10 000 грн., заздалегідь не маючи наміру виконувати відповідні роботи та надавати такі послуги, чим заволодів грошовими коштами ОСОБА_2 та завдав потерпілому, який є особою похилого віку, майнову шкоду на вказану суму.

В межах розгляду кримінальної справи цивільний позов щодо стягнення матеріальних збитків ОСОБА_2 не заявляв, вимоги судом не вирішувалися.

Згідно з ст.1166 ч. 1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача слід виходити із встановлених досудовим слідством сум.

Оскільки винність ОСОБА_3 у завданні шкоди ОСОБА_2 встановлена вироком Луцького міськрайонного суду, доказуванню не підлягає.

А тому, вимога про стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 10 000 грн. підлягає до задоволення.

Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Із роз'яснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вина відповідача у заподіянні позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з втратою значної суми коштів, підтверджена вироком суду.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд визначає з врахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач від дій відповідача, а саме те, що не був в заплановані строки встановлений надгробний пам'ятник, позивач змушений був звертатися до правоохоронних органів та був потерпілим у кримінальному провадженні. Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, а тому вважає, що моральна шкода підлягає частковому відшкодуванню в розмірі 5 000 грн.

Що стосується вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, то дана вимога підлягає до задоволення з урахуванням пропорційності задоволеним майновим вимогам.

Позов в частині стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю (100%), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму понесених та документально підтверджених витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що 29 листопада 2018 року позивач уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Квятковським Б.М., відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов'язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором (а.с. 22).

Вартість наданих адвокатом Квятковським Б.М. послуг щодо підготовки та ведення справи у суді, була визначена в розмірі 1 700 грн., про що подано акт №1 виконаних робіт (наданих послуг) та попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (а.с. 31,32).

Оскільки витрати на правничу допомогу відповідно до ст.133 ЦПК України відносяться до судових витрат, а ч.1 ст. 141 ЦПК України установлено, що стороні на користь якої ухвалено рішення судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, то з відповідача в користь позивача слід стягнути 1 700 грн. витрат на правничу допомогу.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого: АДРЕСА_2, РНОКПП невідомий) в користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 10 000 (десять тисяч) гривень матеріальної шкоди, 5 000 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди та 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень витрат на правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого: АДРЕСА_2, РНОКПП невідомий) в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.03.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій