Провадження №2-о/592/18/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря Клюшник В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), заінтересована особа: Шалигинська селищна рада Глухівського району Сумської області (смт. Шалигине, Глухівського району, Сумської області, вул. 40 років Перемоги, буд.11) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання (факту прийняття спадщини) після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 16.10.2009 року обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 грудня 2002 року в смт. Шалигине, Глухівського району Сумської області помер її батько ОСОБА_3 і після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку в розмірі 4,09 га, яка розташована на території Шалигинської селищної ради, отриманої ним на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №642053, зареєстрованого в Книзе записів державних актів на право приватної власності на землю за №435, виданого на підставі розпорядження Глухівської РДА від 12 березня 2002 року №59 і мати, яка проживала та була зареєстрована разом з батьком фактично і прийняла спадщину, але не встигла оформити. 16 жовтня 2009 року в смт. Шалигине Глухівського району, Сумської області померла і мати заявниці ОСОБА_2 Під час хвороби матері і на день її смерті заявниця проживала разом з матірю в смт. Шалигине Глухівського району, Сумської області і доглядала її. Вона як спадкоємець першої черги звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що нею не надано документів про фактичне прийняття спадщини, в звязку з чим вона вимушена звернутись до суду із вказаною заявою.

Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги заяви і прохає встановити факт постійного її проживання з матір'ю ОСОБА_2, яка померла 16.10.2009 року на час відкриття спадщини за адресою: смт. Шалигине, Глухівського району, Сумської області, вул. Ковйонська, 184

Заінтересована особа в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, а тому є підстави для розгляду справи у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 09.12.2002 року в смт. Шалигине Глухівського району, Сумської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.13), які одружилися 12 лютого 1951 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11).

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 21 жовтня 1978 року і змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.14).

16 жовтня 2009 року померла її мати ОСОБА_2 у смт. Шалигине Глухівського району, Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП №113426 (а.с.12).

З довідки Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області вбачається, що ОСОБА_3, який помер 09 грудня 2002 року, був постійно зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і на день смерті мав склад сімї: дружина ОСОБА_2 (а.с.8).

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку в розмірі 4,09 га, яка розташована на території Шалигинської селищної ради, отриманої ним на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №642053, зареєстрованого в Книзе записів державних актів на право приватної власності на землю за №435, виданого на підставі розпорядження Глухівської РДА від 12 березня 2002 року №59, що підтверджується державним актом (а.с. 7).

Згідно довідки про склад сімї Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області вбачається, ОСОБА_2, яка померла 16 жовтня 2009 року на час смерті була зареєстрована і проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і разом з померлою з серпня 2009 року проживала її донька ОСОБА_1, яка зареєстрована за іншою адресою (а.с.15).

Довідкою головного лікаря ОСОБА_6 Шалигинської амбулаторії підтверджено, що в період з 01.08.2009 по 16.10.2009 року ОСОБА_1 постійно викликала медичних працівників для матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Постановою завідуючої Глухівської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 16.10.2009 року матері ОСОБА_2 з причин відсутності факту прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним повязана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Таким чином в судовому засіданні доведено той факт, що заявниця ОСОБА_1 по день смерті своєї матері ОСОБА_2 постійно проживала разом з нею за адресою: смт. Шалигине Глухівського району Сумської області вул. Ковйонська,184 , що обєктивно підтверджується матеріалами цивільної справи, поясненнями заявниці.

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявницею спадщини без встановлення факту його постійного проживання разом зі спадкодавцем, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,5,7,12, 263-265, 293,294, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: Шалигине Глухівського району Сумської області вул. Ковйонська,184 з 01.08.2009 року і до дня смерті, 16 жовтня 2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у розгляді справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд.

Суддя Г.Ю. Корольова