ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3321/17 Номер провадження 22-ц/814/769/19Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.,

секретар: Радько О.М.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про розподіл домоволодіння у натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про розподіл домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що згідно договору дарування від 07 травня 1988 року ним було набуто у власність 1/3 частку домоволодіння, яке складається із двох житлових будинків літ «А», літ. «Б» та ряду господарських будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на 2/5 частки даного домоволодіння належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2004 року. Право власності на решту 4/15 часток вказаного домоволодіння належить його колишній дружині ОСОБА_3 на підставі договору дарування частини домоволодіння від 02 грудня 2013 року.

Зазначав, що до розірвання шлюбу (05 грудня 2016 року) він та його дружина - ОСОБА_3 спільно проживали однією сім'єю у будинку літ. «А» з прибудовами літ. «А1», літ. «а», літ. «а1» та користувалися наступними господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею-гаражем літ. «М», літньою кухнею літ. «Е», погребом літ. «Г», убиральнями літ. «Д» та літ. «Л», а також колодязем літ. «к1».

ОСОБА_5 увесь час проживає у житловому будинку літ. «Б» та користується убиральнею літ. «Н», вигрібною ямою літ. «І» та колодязем питним літ. «К». Вищевказані будинок та господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці площею 148 м.кв. та огорожені парканом з усіх боків.

Таким чином, вказував, що на час розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_3, порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою між усіма співвласниками вже склався.

Після того, як між ним та ОСОБА_3 було припинено сімейні відносини, спільне проживання в одному будинку виявилося неможливим. Хоча між ними існує домовленість про порядок користування жилими кімнатами, все ж у будинку літ. «А» залишилися кімнати, якими вони вимушені спільно користуватися, зокрема приміщення для газового обладнання «1-1» та кухня «1-9». Також часто виникають спори щодо оплати витрат за комунальні послуги, оскільки системи життєзабезпечення будинку також не розділено. Тому він вирішив скористуватись наданим йому законом правом на виділ у натурі належної частки у нерухомому майні.

За наведених підстав просив виділити йому в натурі 1/3 частку із спільного майна, що знаходиться за вказаною адресою, а саме: по житловому будинку літ. «А, А1, а, а1»: кімнату «1-6» площею 10,4 м.кв; кімнату «1-7» площею 13,4 м.кв; кімнату «1-8» площею 10,8 м.кв; кухню «1-9» площею 4,7 м.кв.

По надвірних будівлях і спорудах: погріб з шийкою літ. «Г»; літню кухня-гараж літ. «М»; ворота №3.

ОСОБА_3 просив виділити у натурі 4/15 часток із спільного майна, що знаходиться за вищевказаною адресою, а саме: по житловому будинку літ. «А,А1,а,а1»: приміщення для газового обладнання «1-1» площею 5,0 м.кв; коридор «1-2» площею 3,9 м. кв; передпокій «1-3» площею 4,3 м.кв; кімнату «1-4» площею 8,0 м.кв; кімнату «1-5» площею 10,0 м.кв.

По надвірним будівлям і спорудам: літню кухню літ. «Е»; убиральню літ. «Л»; колодязь питний літ. «К1»; огорожу №2.

ОСОБА_5 просив виділити в натурі частку із спільного майна, що знаходиться за зазначеною вище адресою, а саме: житловий будинок літ. «Б», який складається із коридору «1-1» площею 3,6 м кв.; передпокою «1-2» площею 6,3 м кв; кімнати «1-3» площею 16,1 м кв.; кімнати «1-4» площею 5,8 м кв.; кухні «1-5» площею 6,2 м кв.

По надвірним господарським будівлям та спорудам: убиральню літ.«Н»; яму вигрібну літ.«Е»; колонку питну літ.«к»; огорожу №1; хвіртку №4.

Роботи, що пов'язані із виділом його частки у натурі, а саме: влаштування дверного пройому в частині будинку, запропонованій ОСОБА_4 зі встановленням подвійного дверного блоку у приміщенні «1-9»; влаштування кухні у приміщенні «1-8»; демонтаж дверного блоку у стіні між приміщеннями «1-1»/ «1-9», закладення цеглою дверного прорізу - просив покласти на нього.

Обладнання квартир самостійними системами опалення, газозабезпечення, водо-постачання, електрозабезпечення просив покласти спільно на нього та ОСОБА_3

Також позивач просив визначити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, виділивши у його - ОСОБА_4 користування земельну ділянку площею 197 м кв. (на схематичному плані земельної ділянки, що є додатком №3 до висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження за №6/3-17 позначено жовтим кольором);

виділивши у користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 156 м кв. (на схематичному плані земельної ділянки, що є додатком №3 до висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження за №6/3-17 позначено зеленим кольором);

виділивши у користування ОСОБА_5 земельну ділянку площею 148 м кв. (на схематичному плані земельної ділянки, що є додатком №3 до висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження за №6/3-17 позначено синім кольором).

У листопаді 2017 року позивач змінив свої позовні вимоги, зменшивши їх обсяг, а саме виключивши вимогу щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, а також просив суд здійснити розподіл домоволодіння у відповідності до ідеальних часток, які було визначено згідно висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження за №6/3-17 /а. с. 113-114/.

З урахуванням уточнених позивних вимог просив суд ухвалити рішення, яким розподілити домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, виділивши йому у натурі 19/50 часток із спільного майна, що знаходиться за вказаною адресою, а саме: по житловому будинку літ. «А,А1,а,а1» кімнату «1-6» площею 10,4 м. кв; кімнату «1-7» площею 13,4 м. кв; кімнату «1-8» площею 10,8 м.кв; кухню «1-9» площею 4,7 м.кв.

По надвірним будівлям і спорудам погріб з шийкою літ. «Г»; літню кухня-гараж літ. «М»; ворота №3.

ОСОБА_3 просив виділити у натурі 11/50 часток із спільного майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме по житловому будинку літ.«А,А1,а,а1»: приміщення для газового обладнання «1-1» площею 5,0 м.кв; коридор «1-2» площею 3,9 м кв.; передпокій «1-3» площею 4,3 м.кв. кімнату «1-4» площею 8,0 м.кв; кімнату «1-5» площею 10,0 м. кв.

По надвірним будівлям і спорудам літню кухню літ. «Е»; убиральню літ. «Л»; колодязь питний літ. «К1»; огорожу №2.

ОСОБА_5 прохав виділити у натурі 2/5 частки із спільного майна, що знаходиться за вищевказаною адресою: адресою АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ.«Б», який складається із коридору «1-1» площею 3,6 м.кв.; передпокою «1-2» площею 6,3 м2; кімнати «1-3» площею 16,1 м.кв.; кімнати «1-4» площею 5,8 м.кв.; кухні «1-5» площею 6,2 м.кв.

По надвірним господарським будівлям та спорудам: убиральню літ.«Н»; яму вигрібну літ.«Е»; колонку питну літ. «к»; огорожу №1; хвіртку №4.

Роботи, що пов'язані із виділом його частки у натурі, а саме: влаштування дверного пройому в частині будинку, запропонованій ОСОБА_4 зі встановлення подвійного дверного блоку у приміщенні «1-9»; влаштування кухні у приміщенні «1-8»; демонтаж дверного блоку у стіні між приміщеннями «1-1»/ «1-9», закладення цеглою дверного прорізу прохав покласти на нього.

Обладнання квартир самостійними системами опалення, газозабезпечення, водопостачання, електрозабезпечення - покласти спільно на нього та ОСОБА_3

Ухвалою суду першої інстанції від 28 листопада 2017 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2018 року позов ОСОБА_4 - задоволено.

Виділено ОСОБА_4 в натурі 19/50 часток із спільного майна, що знаходиться за адресою: адресою АДРЕСА_1, а саме: по житловому будинку літ.«А,А1,а,а1» кімнату «1-6» площею 10,4 м.кв; кімнату «1-7» площею 13,4 м.кв; кімнату «1-8» площею 10,8 м.кв; кухню «1-9» площею 4,7 м. кв. По надвірним будівлям і спорудам погріб з шийкою літ. «Г»; літню кухня-гараж літ. «М»; ворота №3.

Виділено ОСОБА_3 в натурі 11/50 часток із спільного майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме по житловому будинку літ.«А,А1,а,а1» приміщення для газового обладнання «1-1» площею 5,0 м. кв; коридор «1-2» площею 3,9 м.кв; передпокій «1-3» площею 4,3 м. кв. кімнату «1-4» площею 8,0 м. кв; кімнату «1-5» площею 10,0 м.кв. По надвірним будівлям і спорудам літню кухню літ. «Е»; убиральню літ. «Л»; колодязь питний літ. «К1»; огорожу №2.

Виділено ОСОБА_5 в натурі 2/5 частки із спільного майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ.«Б», який складається із коридору «1-1» площею 3,6 м2; передпокою «1-2» площею 6,3 м2; кімнати «1-3» площею 16,1 м2; кімнати «1-4» площею 5,8 м2; кухні «1-5» площею 6,2 м2 По надвірним господарським будівлям та спорудам: убиральню літ. «Н»; яму вигрібну літ.«Е»; колонку питну літ. «к»; огорожу №1; хвіртку №4.

Роботи, що пов'язані із виділом частки ОСОБА_4 у натурі, а саме: влаштування дверного пройому в частині будинку, запропонованій ОСОБА_4 зі встановленням подвійного дверного блоку у приміщенні «1-9»; влаштування кухні у приміщенні «1-8»; демонтаж дверного блоку у стіні між приміщеннями «1-1»/ «1-9», закладення цеглою дверного прорізу покладено на ОСОБА_4

Обладнання квартир самостійними системами опалення, газозабезпечення, водо-постачання, електрозабезпечення покладено спільно на ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність рішення суду обставинам справи, просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вважає, що районним судом не враховано, що згідно інформаційної довідки, наданої позивачем, літня кухня-гараж «М» є складовою частиною об'єкта нерухомого майна, співвласниками якого є сторони по справі відповідно до їх часток.

Таким чином, вважає, що у висновку експерта невірно зазначені ідеальні частки співвласників домоволодіння.

Неврахування літної кухні-гаражу літ «М» у взятому за основу висновку експерта призвело до невірного визначення ідеальних часток співвласників.

Районним судом не враховано положення ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦК України, згідно яких, співвласник житлового будинку може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Оскільки згоди на зміну розміру часток відповідачі не надавали, вважає, що експертом неправомірно були змінені ідеальні частки співвласників.

Також, позивачем не надано суду доказів реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт або відмову у такій реєстрації.

Усі перепланування, прибудови вбудови, тощо є будівельними роботами, а тому без реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт не дозволяється створювати фактично відокремлені приміщення з власним входом.

На апеляційну скаргу ОСОБА_3 свій відзив надав ОСОБА_4, у якому зазначає, що рішення судом першої інстанції постановлено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх обставин та доказів по справи.

Вказує, що посилання апелянта на обов'язкову реєстрацію у встановленому законом порядку повідомлення про початок виконання будівельних робіт, спростовується Постано-вою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року №406, згідно якої роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1) - не потребують відповідного дозволу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу на підставі договору дарування від 07 травня 1988 року належить 1/3 частка домоволодіння, яке знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на 2/5 частки даного домоволодіння належить ОСОБА_5. на підставі договору купівлі-продажу від 01 жовтня 2004 року.

Право власності на решту 4/15 часток вказаного домоволодіння належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування частини домоволодіння від 02 грудня 2013 року.

ОСОБА_5 увесь час проживає у житловому будинку літ. «Б» та користується убиральнею літ. «Н», вигрібною ямою літ. «І» та колодязем питним літ. «К».

ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як подружжя, до розірвання шлюбу (05 грудня 2016 року) спільно проживали однією сім'єю у будинку літ. «А» з прибудовами літ. «А1», літ. «а», літ. «а1» та користувалися наступними господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею-гаражем літ. «М», літньою кухнею літ. «Е», погребом літ. «Г», убиральнями літ. «Д» та літ. «Л», а також колодязем літ. «к1».

Після розірвання шлюбу колишнє подружжя продовжило проживати у даному будинку. Проте між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 постійно виникали конфлікти щодо користування будинком.

Даний факт колишнім подружжям під час судового розгляду справи у суді першої інстанції не заперечувався.

У зв'язку із неможливістю спільного проживання у вказаному будинку та за відсутності іншого житла, позивач вирішив виділити належну йому частку житлового будинку у натурі та з метою визначення технічної можливості розподілу даного домоволодіння замовив висновок експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження у фахівця в галузі судової експертизи.

Згідно висновку №6/3-17 від 07 серпня 2017 року, експерт дійшов висновку, що з технічної точки зору можливо провести поділ в натурі об'єкту нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 з відхиленням від розмірів ідеальних часток співвласників. При цьому вказано, як змінюються ідеальні частки співвласників у зв'язку з запропонованим варіантом розподілу житлових будинків та господарських будівель та урахуванням рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 липня 2011 року. Також запропоновано один можливий варіант поділу об'єкта нерухомого майна у натурі, який було взято за основу змінених позовних вимог.

З технічного паспорту, виготовленого 29 червня 1984 року, вбачається, що житловий будинок літ. «А» по АДРЕСА_1 станом на дату виготовлення технічного паспорту було фактично поділено на дві квартири з окремими входами.

Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок (виготовлений станом на 31 березня 2014 року), - внаслідок здійснення реконструкції дві квартири у житловому будинку літ. «А» об'єднано в одну квартиру із входом через приміщення 1-1. Самочинне перепланування та самочинне будівництво у межах даного домоволодіння відсутнє.

Згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 05 липня 2011 року літня кухня-гараж літ. «М» визнана об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Згідно розписки ОСОБА_4 сплачено на користь ОСОБА_9 грошову ком-пенсацію за належну останній 1/2 частину літньої кухні-гаражу літ. «М» у сумі 19 252 грн.

У зв'язку із цим вищевказана літня кухня-гараж літ. «М» не була включена до переліку розподілу нерухомого майна, а її вартість було включено до вартості фактичної частки позивача та здійснено перерахунок ідеальних часток співвласників.

Згідно пояснень експерта ОСОБА_10, наданих у суді першої інстанції, об'єктивно є технічна можливість провести поділ в натурі об'єкту нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 з відхиленням від розмірів ідеальних часток співвласників. Розмір ідеальних часток співвласників перераховано з урахуванням рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 05 липня 2011 року.

При цьому наявна технічна можливість обладнати кожну із квартир у житловому будинку літ. «А» окремим входом та окремими системами життєзабезпечення, з дотриманням будівельних вимог щодо мінімальної площі житлових приміщень та їх належної інсоляції. Для даної мети необхідно буде здійснити певні переобладнання, перелік яких наведено у висновку.

Також, зазначила, що відновлення дверних та віконних пройомів у житловому будинку не може вважатися втручанням у несучі конструкції та у відповідності до Переліку будівельних робіт, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року за №405 такі роботи не потребують документів, що дають право на їх виконання.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд, за встановлених фактичних обставин, наявних у справі доказів, виходив з того, що майно, яке є у спільній частковій власності сторін, може бути поділене в натурі між співвласниками.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За нормами ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-1443цс16 зазначено, що з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

При вирішенні даного спору, судом взято до уваги той факт, що станом на 29 червня 1985 року спірний будинок літ. «А» за адресою АДРЕСА_1 було розподілено на дві квартири, тобто встановлено технічну можливість розподілу вказаного житлового будинку.

Дана обставина сторонами не оспорювалась, як і висновки експерта, викладені у вис-новку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження за №6/3-17.

Посилання ОСОБА_3 на вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦК України у даному випадку є недоцільним, оскільки вони стосуються випадку збільшення частки співвласника за рахунок прибудови, добудови до будинку, тобто поліпшення, які неможливо відокремити. В той же час, судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_4 разом із колишньою дружиною - ОСОБА_9, було створено окрему будівлю - окремий об'єкт нерухомого майна - літню кухню-гараж літ. «М», яка не була включена до переліку розподілу нерухомого майна, а її вартість - включено до вартості фактичної частки позивача та здійснено перерахунок ідеальних часток співвласників.

Окрім того, доводи апелянта про необхідність зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, спростовуються Постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року №406, згідно якої роботи з переобладнання та пере-планування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1) - не потребують відповідного дозволу.

Окрім того, позивачем на підставі належних та допустимих доказів доведено факт, що раніше вказаний житловий будинок вже було поділено на дві квартири, що мали окремі входи.

Таким чином, посилання апелянта на неповне з'ясування районним судом обставин, що мають значення для справи, не встановлення судом фактичних обставин та змісту спірних правовідносин - є необґрунтованими, а обставини, на які посилається апелянт - недоведеними та не підтвердженими належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону та фактичні обставини справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги правомірності висновків суду не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судом рішення, у зв'язку з чим, колегія суддів їх відхиляє.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Кузнєцова О.Ю.