Постанова

Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №728/1128/18

провадження №61-3291св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року у складі судді Пархоменка П. І. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 22 січня 2019 року у складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Лакізи Г. П., Скрипки А. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»)

з позовом, у якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача: нараховану, але не виплачену заборгованість

із заробітної плати у розмірі 17 681,56 грн; нараховану, але не виплачену грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки, у сумі 7 078,32 грн; нараховану, але не виплачену винагороду за підсумками роботи за 2016 рік у розмірі 50% від окладу, що становить 2 119,87 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 103 749,84 грн та 4 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

2. Позовна заява мотивована тим, що з 22 серпня 1991 року ОСОБА_1 була прийнята інженером в відділ обслуговування термінального обладнання і зв`язку Інформаційно-обчислювального центру «Донецька залізниця». Наказом від 22 листопада 2007 року була переведена інженером 2 категорії у відділ технічного обслуговування АРМів державного підприємства «Донецька залізниця».

3. З 08 серпня 2016 року у зв`язку з реорганізацією державного підприємства «Донецька залізниця» продовжено дію безстрокового трудового договору на посаді інженера 2 категорії.

4. 08 червня 2017 року ОСОБА_1 була звільнена за угодою сторін. У день звільнення з роботи їй було видано трудову книжку, але не виплачено заборгованість із заробітної плати за період з червня по липень 2016 року та з 16 березня 2017 року по 08 червня 2017 року, компенсацію за невикористану відпустку , винагороду за підсумками роботи за 2016 рік. Такі дії відповідача вважає незаконними. Крім того, не проведення розрахунку в день звільнення призвело до моральних страждань позивача.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

5. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області

від 06 листопада 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 03 грудня 2018 року, позов задоволено частково.

З ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість із заробітної плати в сумі 22 246,01 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 103 749,84 грн, визначивши цю суму без утримання податків й інших обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних відмовлено.

6. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при звільненні з позивачкою не був проведений остаточний розрахунок, що є підставою для стягнення як наявної заборгованості по заробітній платі (включаючи компенсацію за невикористану відпустку), розмір якої відповідачем не спростований, так і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідач, як роботодавець, несе відповідальність за збереження первинних документів, які є підставою для нарахування заробітної плати; відповідачем не наданий сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що свідчить про відсутність належних доказів існування форс-мажорних обставин. Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року не є доказом по справі, оскільки висновок експерта у галузі права має стосуватися застосування аналогії права чи аналогії закону, змісту норм іноземного права. Позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння їй моральних страждань; виплата винагороди за підсумками роботи за рік є правом, а не обов`язком роботодавця.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

7. ПАТ «Українська залізниця» не погодилось з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог (стягнення 125 995,85 грн) та звернулось з апеляційною скаргою.

8. Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області

від 06 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення винагороди за підсумками роботи за 2016 рік та моральної шкоди не оскаржувалось.

9. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 22 січня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» залишено без задоволення. Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року залишено без змін.

10. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну оцінку. Рішення суду першої інстанції в оскарженій частині відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року, публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалені у справі судові рішення в оскарженій частині є незаконними, оскільки суди не дали належної оцінки тій обставині, що з 16 березня 2017 року було припинено нарахування заробітної плати працівникам у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця»

ПАТ «Укрзалізниця» та виробничих підрозділів підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської області шляхами залізничного та автомобільного сполучення. Крім того, відсутня первинна бухгалтерська документація, яка є підставою для проведення нарахувань заробітної плати та інших виплат за трудовим договором.

13. Заявником також наголошено на тому, що суди безпідставно не взяли позицію Верховного Суду України, висловлену в постановах від 23 березня 2016 року у справах №№ 6-364цс16 та 6-365цс15 та безпідставно відхилили Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України від 16 січня

2018 року, який хоча і не є сертифікатом, проте в ньому описуються всі форс-мажорних обставин, які унеможливлюють здійснення нарахування та виплати заробітної плати.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

14. Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

15. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

16. Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

17. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

18. Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції. Мотивовано відкриття касаційного провадження у малозначній справі

19. Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20. З 22 серпня 1991 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду інженера в відділ обслуговування термінального обладнання і зв`язку Інформаційно-обчислювального центру «Донецька залізниця».

21. Наказом від 22 листопада 2007 року ОСОБА_1 була переведена інженером 2 категорії у відділ технічного обслуговування АРМів державного підприємства «Донецька залізниця».

22. З 08 серпня 2016 року у зв`язку з реорганізацією ДП «Донецька залізниця» у регіональну філію «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» продовжено дію безстрокового трудового договору з позивачкою.

23. 08 червня 2017 року трудовий договір між сторонами по справі був розірваний на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України.

24. Згідно з розрахунками заробітної плати наданим позивачем, заборгованість із виплати заробітної плати становить: червень 2016 року - 2 223,16 грн; липень 2016 року - 4 821,36 грн; березень 2017 року -

2 650, 50 грн (5 174,37-2 523,87 ); квітень 2017 року - 2 999,48 грн; травень

2017 року - 3 050,62 грн; червень 2017 року - 6 500,89 грн (включаючи компенсацію за невикористану відпустку).

25. Згідно з довідкою від 31 серпня 2018 року, наданою відповідачем, розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 становить 335,76 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

26. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

27. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

28. Предметом спору у справі, яка переглядається, є стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку.

29. Предметом касаційного перегляду є ухвалені у справі судові рішення в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 22 246,01 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 103 749,84 грн на загальну суму 125 995,85 грн.

30. Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

31. Відповідно до пункту 4 статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

32. Згідно статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

33. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

34. Згідно зі статтями 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

35. Отже, обов`язок по виплаті заробітної плати робітнику несе роботодавець.

36. За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

37. Частина друга статті 77 ЦПК України визначає, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

38. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

39. Залишаючи рішення суду першої інстанції в оскарженій частині без змін, апеляційний суд вважав належним доказом надані позивачем розрахунки заробітної плати, та погодився з визначеним позивачем розрахунком заборгованості із виплати заробітної плати.

40. При цьому, суд не дав належної оцінки доводам відповідача про те, що рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня

2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» введеним в дію Указом Президента України від 15 березня 2017 року «№62/2017 нарахування заробітної плати було припинено з 16 березня 2017 року у зв`язку відсутність зв`язку з виробничими підрозділами структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», та передачі з непідконтрольної території первинних документів.

Заробітна плата, нарахована позивачу до 16 березня 2017 року, виплачена у повному обсязі.

41. Звільнення позивача мало місце 08 червня 2017 року.

42. Обмежившись посиланням на те, що відповідач не спростував надані позивачем розрахунки, суд не сприяв витребуванню доказів щодо обов`язкових перерахувань з доходів в органи Пенсійного фонду України та Фіскальної служби України.

43. У справі, яка переглядається, встановлено, що позивач перебувала в трудових відносинах з ДП «Донецька залізниця».

44. За приписами частини четвертої статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

45. Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

46. Згідно з положеннями статті 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

47. При цьому, згідно зі статтею 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

48. Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в порядку, передбаченому статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», тобто запису про припинення юридичної особи.

49. Отже, відповідно до цивільного законодавства при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов`язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акта, в якому про це має бути зазначено, а правонаступництво вважається здійсненим з моменту виключення юридичної особи попередника з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

50. У пункті 1 частини другої 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що під час проведення інвентаризації та оцінки майна: необхідно сформувати окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов`язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов`язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформувати окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України.

51. Пунктом 2 частини другої вказаної Постанови передбачено, що після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

52. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»» (далі - Постанова), прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити ПАТ «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі ДП «Донецька залізниця» згідно з додатком № 1.

53. За змістом пунктів 4 і 5 Постанови проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються) та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця».

54. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП «Донецька залізниця» знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк,

вул. Артема, 68, та з 25 листопада 2014 року перебуває у стані припинення.

55. Покладаючи на ПАТ «Українська залізниця» обов`язок по сплаті позивачу заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, апеляційний суд у повній мірі не перевірив, чи стало ПАТ «Українська залізниця» правонаступником ДП «Донецька залізниця», оскільки процедура реорганізації цього підприємства та передача всіх його прав та обов`язків до ПАТ «Українська залізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції на території України.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

56. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

57. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

58. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи апеляційним судом не встановлені, оскаржена постанова суду апеляційної інстанції не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Постанову Чернігівського апеляційного суду від 22 січня 2019 року скасувати.

3. Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська