ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2312/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2462/19Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Чумак О.В.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю державного виконавця Гапусенко С.С., боржника ОСОБА_1 , представника стягувача ОСОБА_2 - адвоката Репало Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24 травня 2019 року, постановлену суддею Кіндяком І.С.,

у справі за поданням старшого державного виконавця Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Гапусенко С.С. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

24.05.2019 старший державний виконавець Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Гапусенко С.С. звернувся в суд із вказаним поданням, в якому просить надати дозвіл на примусове проникнення до володіння боржника - ОСОБА_1 , а саме, на територію подвір`я та до житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження №53917659 з примусового виконання виконавчого листа №2/545/45/17, виданого 10.05.2017 Полтавським районним судом Полтавської області щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 162 251,12 грн. збитків, завданих внаслідок ДТП.

Боржником рішення суду не виконується, причини такого невиконання не повідомлені. Неодноразові виходи до місця проживання боржника та інші вжиті державним виконавцем заходи у процесі здійснення виконавчого провадження жодних результатів не дали. За таких обставин державний виконавець змушений звернутися до суду із поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24 травня 2019 року подання старшого державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Гапусенко С.С. - задоволено.

Надано старшому державному виконавцю Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Гапусенко С.С. дозвіл на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 , а саме, на територію подвір`я та до житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , з метою примусового виконання виконавчого листа №545/2312/16-ц, виданого 10.05.2017 Полтавським районним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 162 251,12 грн.

Ухвала суду вмотивована тим, що судове рішення боржником в добровільному порядку не виконано, створено перешкоди у його примусовому виконанні, що свідчить про наявність підстав для надання державному виконавцю дозволу на примусове проникнення на територію подвір`я та до житлового будинку з господарськими спорудами, що належать боржнику на праві приватної власності.

Із вказаною ухвалою суду не погодилася боржник ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Зазначає, що провадження по справі проводилось без її участі в порядку ст.439 ЦПК України, чим її фактично позбавлено права надавати докази, зокрема, постанову Апеляційного суду Полтавської області по справі №554/9108/17, копію якої вона надає суду апеляційної інстанції. Наголошує, що майже всі матеріали, які були надані суду першої інстанції, датуються 2017 роком, однак докази, які б підтверджували факт її умисного ухилення від отримання кореспонденції та виконання виконавчих дій - відсутні.

Наполягає, що у період з 02.02.2018 по 06.09.2019 нею не отримувалися документи з органів ДВС чи суду.

Заявляє про початок здійснення нею погашення боргу за виконавчим документом.

Звертає увагу, що за вказаною у поданні адресою зареєстровані та проживають неповнолітні діти, що тягне за собою зміну способу примусового виконання рішення суду, яке не виконано органами ДВС.

02.10.2019 ДВС надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні скарги, заперечуючи її доводи.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягала на задоволенні її апеляційної скарги, доводячи, що неодноразово повідомляла державному виконавцю про місце своєї роботи та дохід, за рахунок якого можливе виконання судового рішення шляхом відрахувань із її заробітної плати. Із червня 2019 року вона розпочала самостійно здійснювати перерахування по 1000 грн.

Державний виконавець Гапусенко С.С. заперечив проти апеляційної скарги. Повідомив, що неодноразово виходив за місцем проживання боржника, однак перевірити її майновий стан не вдалося за відсутності останньої вдома.

Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат РепалоД.О. заперечив проти доводів апеляційної скарги. Пояснив, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, а перевірити її майновий стан можливо лише шляхом примусового проникнення до належного їй помешкання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи,перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що на виконанні у ВДВС Полтавського РУЮ перебуває виконавче провадження №53917659 з примусового виконання виконавчого листа №545/2312/16-ц, виданого 10.05.2017 Полтавським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 162 251,12 грн./ а.с.161 т.2/

Постановою старшого державного виконавця від 31.05.2017 відкрито виконавче провадження з примусового виконання указаного виконавчого документа./а.с.162-163 т.2/

На адресу боржника ОСОБА_1 листами від 15.06.2017 №6043, від 10.10.2017 №3938, від 16.11.2018 №18376 надіслано вимоги державного виконавця з`явитися до Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області з метою дачі пояснень з приводу невиконання рішення суду./а.с.164, 167,168 т.2/

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником ОСОБА_1 зареєстрований житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 загальна площа (кв.м.): 85,8, житлова площа (кв.м.): 44,7, площа земельної ділянки (кв.м.): 833, загальна вартість нерухомого майна:195 115 грн./а.с. 173 т.2/

09.08.2017, 17.08.2017, 11.04.2019 та 19.04.2019 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , але перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим так як боржника не було вдома, про що складено акти./а.с. 165, 166, 171, 172 т.2/

Постановою державного виконавця від 29.12.2018 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , про що повідомлено сторін виконавчого провадження та ТСЦ 5341./а.с.169, 170 т.2/

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення, чинить перешкоди у вільному доступі до будинку, що унеможливлює вчинення державним виконавцем передбачених Законом дій щодо примусового виконання судового рішення.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги такі висновки не спростовують, зводяться до їх заперечення та переоцінки доказів.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.439 ЦПК України,питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік обов`язків і прав виконавців. Пунктом 4 частини 3 статті18 Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.19 Закону «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому аб оякими він користується, для проведення виконавчих дій.

Статтею 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага, що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 № 4-рп/2011.

Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що законодавцем забезпечено баланс прав та обов`язків як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження №53917659 з примусового виконання виконавчого листа №545/2312/16-ц, виданого 10.05.2017 Полтавським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 162 251,12 грн. триває з 31.05.2017 і наразі є незакінченим, відомості щодо сплати суми боргу повністю чи частково боржником не надано.

Відповідно до вимог статей 12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи боржника щодо відсутності належних доказів, які б підтверджували факт її умисного ухилення від отримання кореспонденції та виконання виконавчих дій, є неспроможними, оскільки боржник був обізнаний про судове рішення про стягнення з неї збитків на користь стягувача ОСОБА_2 , яке передано до відділу ДВС для примусового виконання. У суді апеляційної інстанції державний виконавець підтвердив факт направлення боржнику повідомлень та викликів до виконавчої служби, які повернулися до відділу за сплином строку зберігання на поштовому відділенні. Сама боржник в апеляційній інстанції пояснила, що неодноразово зверталася до державного виконавця з проханням здійснювати виконання рішення шляхом відрахувань із її заробітної плати. Отже, боржник, будучи обізнаною про виконавчого провадження, відповідно до ч.8 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» повинна сумлінно користуватися усіма наданими правами з метою своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Матеріали справи та виконавчого провадження підтверджують, що державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за адресою проживання боржника, як у 2017 році так і в 2019 році, проте, боржник не надав доступу до приміщення, чим створює перешкоди у примусовому виконанні судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що нею вже розпочато сплату заборгованості, не підтверджені відповідними доказами та не спростовують висновків суду про необхідність входження державного виконавця до будинку боржника, що необхідно для перевірки наявності у неї майна, на яке можливо звернути стягнення. Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Не заслуговують на увагу та відхиляються колегією суддів доводи апеляційної скарги про проживання у спірному будинку разом із боржником інших членів родини, в тому числі неповнолітніх дітей, що тягне за собою зміну способу примусового виконання рішення суду. Порядок і зміна способу виконання судового рішення має самостійний спосіб реалізації, визначений ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та не впливає на вирішення судом питання про примусове проникнення виконавця у житло боржника. Таке проникнення зумовлено обставинами, які встановлені в ході виконавчого провадження, та грунтується на законі і ніяким чином не порушує права неповнолітніх на проживання у вказаному будинку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що держаним виконавцем надано належні та допустимі докази про те, що ним вчинено всі можливі дії в ході примусового виконання виконавчого провадження, а тому у суду наявні законні та обґрунтовані підстави для надання дозволу для примусового проникнення до житла боржника. При цьому питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника вирішується судом виключно за правилами ч.2 ст.439 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб, що не є порушенням норм процесуального права та не має наслідком обмеження прав боржника на надання доказів. В контексті викладеного надана боржником постанова Апеляційного суду Полтавської області по справі №554/9108/17 не спростовує висновків суду першої інстанції та не є преюдиційною і не надає привілеїв стороні у справі повторно не доказувати факти для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Інших доводів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.10.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

О.В. Чумак