Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 березня 2019 рокуБілоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі Бондаренко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 17.12.2018 року мотивуючи тим, що він є власником будинку № 19-а по вулиці Надрічній в селі Дрозди Білоцерківського району Київської області, в якому зареєстровані сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Відповідачі не проживають у будинку з 2016 року, не знялися з реєстраційного обліку в добровільному порядку, житлом не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, а він не має можливості оформити субсидію. Таким чином, відповідачі порушують його права, як власника будинку, щодо утримання та розпорядження майном. В звязку з тим, що мирним шляхом вирішити спір не можливо, позивач просив в судовому порядку визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку № 19-а по вулиці Надрічній в селі Дрозди Білоцерківського району Київської області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, судові витрати залишити за ним.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали.

На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, є власником вказаного будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 500 від 17.11.1997 року, виданого на підставі рішення виконкому Дроздівської сільської Ради народних депутатів від 14.02.1995 року, зареєстрованого у Білоцерківському МБТІ, записаного в реєстрову книгу № 2 за реєстровим номером № 500, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 2-4).

З довідки № 623 від 03.12.2018 року, виданої виконкомом Дроздівської сільської ради (а.с. 6), вбачається, що у будинку № 19-а по вулиці Надрічній в селі Дрозди Білоцерківського району Київської області, зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та діти позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідачі у даній справі заперечень проти позову з належними та допустимими доказами, в тому числі щодо поважності причин не проживання у спірному житловому приміщенні, не подали.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3, проте в даному житловому приміщення не проживають з січня 2016 року, їх особистих речей в квартирі немає, житлом не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, даний факт підтверджується матеріалами справи ( а.с. 5,6) та узгоджується з поясненнями позивача та показами свідка.

Враховуючи, що відповідачі більше одного року без поважних причин не користуються вказаним житлом, участі в оплаті за комунальні послуги не приймають, належних та безспірних доказів того, що їм чинилися перешкоди у користуванні житловим приміщенням до суду не подали, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку № 19-а по вулиці Надрічній в селі Дрозди Білоцерківського району Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, а відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 740,80 грн., однак заявив клопотання про залишення судових витрат за ним.

Керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 15, 29, 319,391,402 ЦК України, ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» , ст. 4, 12, 76 81, 223, 258, 259, 264 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( 15.03.1956 рік народження, РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 ( 25.06.1989 рік народження ідентифікаційний номер: невідомий, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_3 (15.04.1992 рік народження ідентифікаційний номер: невідомий, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку № 19-а по вулиці Надрічній в селі Дрозди Білоцерківського району Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.03.2019 року.

СуддяОСОБА_6