Справа № 564/432/19
12 квітня 2019 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Олійник П.В.
з участю секретаря Рубельського О.С.
представника третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Костопільська районна державна адміністрація до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Костопільська районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народився син ОСОБА_4, 18.03.2005 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 та забрав її з сином та дочкою від першого шлюбу до себе в с. Лісопіль Костопільського району, де вони проживали разом. У 2009 році він поїхав на заробітки, дружина залишилась з дітьми вдома. Коли він був на заробітках дружина повідомила його сестру, що її направляють у відрядження, тому залишила на час відрядження на неї двоє дітей. Через кілька місяців повернулась, забрала старшу дочку від першого шлюбу і виїхала у невідомому напрямку. Місце перебування її невідоме, коштів для дитини ніколи не передавала, шлюб між ними розірвано. На даний час син навчається в Костопільському спортивному ліцеї, він планує брати участь у міжнародних змаганнях. Отримати дозвіл на виїзд за кордон не вбачається можливим, оскільки зв'язок з ОСОБА_3 відсутній.
У зв'язку з викладеним просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 та стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно.
В судовому засідання ОСОБА_1 позовні вимоги підримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України.
Представник третьої особи Костопільська районна державна адміністрація як органу опіки та піклування ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.
Враховуючи думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Згідно довідки №01-25/16 від 23.01.2019 року Костопільської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №8 Костопільської районної ради Рівненської області ОСОБА_1 самостійно виховував дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, випускника Костопільської ЗОШ І-ІІ ступенів №8. ОСОБА_3 протягом 2009-2017 років не брала участі у вихованні дитини, з учителями не спілкувалась, не забирала дитину додому зі школи, не брала участі в батьківських зборах та інших шкільних заходах.
Рішенням Костопільського районного суду від 23.09.2011 року у справі №2-781/11 позов ОСОБА_1 задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 28.01.2019 року №346/01-31/19 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовного неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, орган опіки та піклування не заперечує щодо позбавлення громадянки ОСОБА_3 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заслухані в судовому засіданні свідки також показали, що відповідачка ОСОБА_3 неналежним чином виконує батьківські обов'язки.

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона рідна сестра позивача, підтвердила, що відповідач покинула сина ОСОБА_6 в 2008 році і з того часу життям хлопчика не цікавиться, з ним не спілкується.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона співмешканка позивача, підтвердила, що протягом дев'яти років відповідач не цікавиться життям свого сина ОСОБА_6, не спілкується з ним.

Неповнолітній ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення позову та позбавлення батьківських прав його матір ОСОБА_3

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

На підставі наведеного, враховуючи той факт, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд дійшов висновку про необхідність позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що відповідач є працездатною, на даний час не працює, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, призначаючи аліменти, згідно ч.1 ст.191 СК України, від дня пред'явлення позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164, 166, 180 -182, 184 СК України, ст.ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1; ІПН: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, АДРЕСА_2.

Третя особа, опіки та піклування Костопільська районна державна адміністрація, вул.. Незалежності,7, м. Костопіль, Рівненська область.

Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2019 року.

СуддяП. В. Олійник