провадження №2-п/243/25/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

За участю

секретаря судового засідання Плаксіної Є.В.

представника заявника адвоката ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Словянська заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року до суду звернулась ОСОБА_3 з заявою про перегляд заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 02.09.2016 року по цивільній справі №2/243/3356/2016, провадження №243/6640/16-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона не зявилась в судове засідання, на якому було ухвалене рішення, оскільки що вона не була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, жодних поштових повідомлень та судових повісток не отримувала, крім того вважає, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, що є підставою відмови у задоволенні позову, також вона не погоджується з розрахунком відсотків за договором, які банк просив стягнути. У звязку з викладеним просить суд поновити строк на подання заяви про скасування заочного рішення суду та скасувати заочне рішення винесене 02.09.2016 року Словянським міськрайонним судом Донецької області по справі №243/6640/16-ц та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Представник відповідача заявника адвокат ОСОБА_1, що діє на підставі ордеру серія ДН №074521 (а.с.137) та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3245 від 16.11.2011 року (а.с.6) в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив заяву задовольнити.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не зявилась, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, її не явка не є перешкодою у вирішенні питання про перегляд заочного рішення.

Представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності №7953-К-О від 08.08.2017 року (а.с.139), в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про скасування заочного рішення.

Суд, вислухавши представника заявника та представника АТ КБ «ПриватБанк», вивчивши матеріали цивільної справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи 243/6640/16-ц, заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02.09.2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.07.2007 року, станом на 30.06.2016 року у сумі 34995 грн. 56 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7230 грн. 94 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 27764 грн.62 коп., а також судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. В задоволенні решти частини позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк відмовлено, у звязку з відсутністю підстав. (а.с.34-35).

На зазначене рішення 21.09.2016 року (а.с.39-42) представником позивача подано апеляційну скаргу, яка рішенням Апеляційного суду Донецької області від 10.11.2016 року (а.с.109-110) була задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови стягнення комісії. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість по комісії в розмірі 2273 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 1515 грн. 80 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішуючи питання про наявність підстав щодо скасування заочного рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, сама по собі не явка відповідача в судове засідання, не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Заочне рішення від 02.09.2016 року вже скасовано рішенням Апеляційного суду Донецької області від 10.11.2016 року, тому скасувати його та призначити до судового засідання у загальному порядку, не уявляється за можливе.

Крім того, у відповідність до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін строк на оскарження рішення, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 287 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити, у звязку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4