Номер провадження: 22-ц/813/2907/19
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката Вознюка М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_3 до Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління в Одеській області, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Росла», Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання торгів недійсними та визнання права власності,

встановив:

25 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління в Одеській області, ОСОБА_6, ТОВ «Росла», ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання торгів недійсними та визнання права власності.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 було визнано неподаною та повернуто позивачу через неусунення її недоліків щодо сплати судового збору за другу вимогу позовної заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2017 року та постановлення нової, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_3, районний суд виходив із того, що недоліки позовної заяви у встановлений судом строк позивач не усунув, а тому на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали) вона має бути повернута позивачу.

Апеляційний суд повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУ в Одеській області, ОСОБА_6, ТОВ «Росла», ДП «Інформаційний центр» МЮУ, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання недійсними електронних торгів, проведених ДП «Інформаційний центр» МЮУ від 11.08.2014 року, протокол №4966, та визнання права власності на полупричіп контейнеровоза ВURG реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, 1985 року випуску, вагою 8500 кг.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору, а саме позивачем до позову була надана квитанція про сплату судового збору у розмірі 640 грн., тобто за вимогу немайнового характеру (про визнання торгів недійсними), тому позивачу слід було доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, у сумі 640 грн. (а.с.6-7).

13 листопада 2017 року копію вказаної ухвали про залишення позову без рухуотримав представник ОСОБА_3 - Вознюк М.П., що підтверджується розпискою(а.с.9).

16 листопада 2017 року на адресу суду від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона зазначила, що ціна позову складає 12233 грн., тому нею вірно було сплачено мінімальний судовий збір у сумі 640 грн.

Таким чином, враховуючи, що станом на 24 листопада 2017року позивачем не було усунуто вказані в ухвалі суду від 26 жовтня 2017 року недоліки, позовну заяву ОСОБА_3 суд визнав неподаною та повернув позивачу (а.с.11).

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Аналогічним чином вирішувались вказані питання, відповідно ст.ст. 79 та 119 ЦПК України, в редакції, що діяла до 15.12.2017 року.

Крім того, пунктами 3, 4 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов - до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду. Статтями 3 і 4 Закону № 3674-VI визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду з двома позовними вимогами: про визнання торгів недійсними та визнання права власності на полупричіп контейнеровоза вартістю 12233,53 грн. Тобто позивачем були заявлені 2 позовні вимоги: майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.1-1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, що діяла на момент подачі позову - 25.10.2017р., за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно п.1-2 ч. 2 ст. 4 цього ж Закону - за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку за позовні вимоги майнового та немайнового характеру необхідно було сплатити по 640 грн., а всього 1280 грн. (640 грн. - вимога майнового характеру + 640 грн. - вимога немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи характер позовних вимог, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена згідно вимог чинного процесуального законодавства та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів представника позивача - адвоката Вознюка М.П. про те, що суд мав відкрити провадження по одній із вимог, а другу повернути позивачу, то вони є безпідставними, так як суд не вправі обрати ту чи іншу вимогу для розгляду, враховуючи, що позивач пред'явила саме 2 вимоги.

Також безпідставними є доводи представника позивача в суді апеляційної інстанції про те, що суд мав вказати розрахунковий рахунок, на який належить сплатити судовий збір. Такого висновку колегія суддів дійшла, входячи з того, що суд вказав про необхідність сплати судового збору на той же рахунок, на який було сплачено 640 грн. судового збору за одну із позовних вимог, а тому перешкод для усунення недоліків позовної заяви матеріали справи не містили.

Однак, позивач замість усунення недоліків позовної заяви і сплати судового збору у сумі 640 грн., подав апеляційну скаргу на ухвалу суду, за яку сплатив судовий збір у сумі 704,8 грн. (а.с.15).

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до положень ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2017 року про повернення позовної заяви залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.04.2019 року

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра