КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 .,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оілтекс» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2019 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пледон Райз», ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Оілтекс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пледон Райз», ОСОБА_5 , згідно з яким просив:

- Визнати таким, що належало ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності наступне нерухоме майно: земельна ділянка площею 1,5401 га, кадастровий номер :03:005:0039, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська;земельна ділянка площею 1,5399 га, кадастровий номер :03:005:0040, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/ рада Петрівська ;земельна ділянка площею 1,54 га, кадастровий номер :03:005:0043, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська; земельна ділянка площею 2,0401 га, кадастровий номер :03:005:0020, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с/рада Петрівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4); земельна ділянка площею 1,5400 га, кадастровий номер :03:005:0029, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська;земельна ділянка площею 1,5399 га, кадастровий номер :03:005:0030, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська;земельна ділянка площею 2,0139 га, кадастровий номер:03:005:0021, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с/рада Петрівська; земельна ділянка площею 1,54 га, кадастровий номер :03:005:0028, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська;земельна ділянка площею 1,5399 га, кадастровий номер :03:005:0027, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська;земельна ділянка площею 1,7043 га, кадастровий номер :03:005:0025, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська;земельна ділянка площею 1,5401 га, кадастровий номер :03:005:0026, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська; земельна ділянка площею 2,0046 га, кадастровий номер :03:005:0024, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська;земельна ділянка площею 1,4899 га, кадастровий номер :03:005:5122, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська;

- Визнати недійсним Акт прийому-передачі майна, яке вносить учасник до Статутного капіталу ТОВ «ЛІК ОМ» від 17.10.2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «ЛІК ОМ»;

- Визнати недійсним Акт прийому-передачі та грошової оцінки нерухомого майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Оілтекс», укладений 16.06.2017 року між ТОВ «ЛІК ОМ» та ТОВ «Оілтекс»;

- В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 та за ОСОБА_3 право власності за кожним на Ѕ частину вищенаведеного нерухомого майна.

04.07.2019 року ОСОБА_2 було подано до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на вищенаведені земельні ділянки, які належать на праві власності ТОВ «Оілтекс».

При цьому, в обґрунтування заяви про забезпечення позову у запропонований в ній спосіб, посилається на те, що, з огляду на неодноразове відчуження земельних ділянок, існує реальна загроза їх продажу останнім власником на користь третіх осіб, що, як наслідок, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову (а.с. 23-28).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.07.2019 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Застосовано захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони відчуження на наступні земельні ділянки, що належать на праві власності ТОВ «Оілтекс»:

- земельну ділянку площею 1,5401 та, кадастровий номер :03:005:0039, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4;

- земельну ділянку площею 1,5399 га, кадастровий номер :03:005:0040, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 1,54 га, кадастровий номер :03:005:0043, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 2,0401 га, кадастровий номер :03:005:0020, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с/рада Петрівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 1,5399 га, кадастровий номер :03:005:0030, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 2.0139 га, кадастровий номер :03:005:0021, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с/рада Петрівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 1,54 га, кадастровий номер:03:005:0028, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 1,5399 га, кадастровий номер :03:005:0027, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 1,7043 га, кадастровий номер :03:005:0025, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 1,5401 га, кадастровий номер :03:005:0026, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 2,0046 га, кадастровий номер :03:005:0024, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4);

- земельну ділянку площею 1.4899 га, кадастровий номер :03:005:5122, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Петрівська (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224).

В апеляційній скарзі представник відповідача ТОВ «Оілтекс», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Так, в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не навів жодної підстави необхідності обрання саме вищенаведеного виду забезпечення позову.

При цьому, вважає, що суд першої інстанції, застосувавши вказані заходи забезпечення позову, обмежив його права, як власника, щодо розпорядження спірним нерухомим майном.

Крім того, вказує, що в порушення вимог ст. 154 ЦПК України, суд першої інстанції не вирішив питання щодо зустрічного забезпечення позову (а.с. 33-37).

Ухвалою Київської апеляційної суду від 01.10.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.64, 65).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.10.2019 року справу призначено до розгляду (а.с.67, 68).

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 149-150 ЦПК України та повністю відповідає вимогам ст. 2 ЦПК України щодо ефективного захисту його порушених прав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою для звернення позивача з даним позовом слугувало те, що земельні ділянки, які були набуті ним за період перебування у шлюбі з ОСОБА_3 , тобто є спільною сумісною власністю подружжя, були відчужені останньою на користь ТОВ «ЛІК ОМ» без його згоди.

При цьому, в подальшому, на підставі Акту прийому-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Олітекс» від 16.07.2017 року, спірні ділянки були зареєстровані на праві власності за ТОВ «Олітекс».

За вказаних обставин, позивач, заявляючи вимоги як про визнання спірних земельних ділянок таким, що є спільним сумісним майном подружжя, так і про визнання недійсними актів прийому-передачі майна, звернувся до суду з заявою про забезпечення свого позову, оскільки, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості та/або утруднення виконання рішення суду.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та не порушення прав третіх осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд дотримався указаних вище вимог законодавства та, з огляду на характер пред`явлених вимог, дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Доводи апелянта про обмеження його у здійсненні прав власника є необґрунтованими, оскільки власник не позбавлений права володіння та користування нерухомим майном, а обмеження у праві розпорядження спірними земельними ділянками є тимчасовим заходом, передбаченим законом.

Також, слід зазначити, що перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Так, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо:

- позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові;

- суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно з ч. 5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Отже, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Водночас, аналіз положень ст. 154 ЦПК України дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також те, що у матеріалах справи відсутні доказі наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення.

За вказаних обставин, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оілтекс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2019 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пледон Райз», ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 28 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська