Справа № 627/205/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - В'юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,3 умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла гр. ОСОБА_2, яка є бабусею позивачки ОСОБА_1.

За життя вона склала заповіт, яким заповіла все своє майно, онуці. Після смерті бабусі позивачка фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, але належним чином спадщину не оформила, до нотаріальної контори не зверталася.

До спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Агрофірма «Мурафська», що знаходиться у селі Качалівка, Краснокутського району, Харківської області. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради Краснокутського району становить 4,3га.

Згідно інформаційного листа Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10 серпня 2017 р. № 98/145-17 ОСОБА_2 була включена до списку додатку до Держанвого акту на право колективної власності на землю по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради НОМЕР_2 від 26.04.1997 р., Сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3 по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради ОСОБА_2 отримала, але державний акт на земельну ділянку не виготовлявся.

Дана обставина, а саме: відсутність оригінала сертифіката, перешкоджає ОСОБА_1 оформити спадщину на вищезазначену земельну частку (пай) в позасудовому порядку та звернутись до нотаріальної контори, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. При зверненні до Краснокутської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у оформленні спадкових справ через відсутність правовстановлюючих документів на майно померлої.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача - Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника та проти позову ОСОБА_1 не заперечував.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла гр. ОСОБА_2, яка є бабусею позивачки ОСОБА_1.

За життя вона склала заповіт, яким заповіла все своє майно, онуці. Після смерті бабусі позивачка фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

До спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Агрофірма «Мурафська», що знаходиться у селі Качалівка, Краснокутського району, Харківської області. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради Краснокутського району становить 4,3га.

Згідно інформаційного листа Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10 серпня 2017 р. № 98/145-17 ОСОБА_2 була включена до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради НОМЕР_2 від 26.04.1997 р., Сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3 по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради ОСОБА_2 отримала, але державний акт на земельну ділянку не виготовлявся. У позивачки збереглася лише копія вищезазначеного сертифіката на право на земельну частку (пай).

Дана обставина, відсутність оригінала сертифіката, перешкоджає ОСОБА_1 оформити спадщину на вищезазначену земельну частку (пай) в позасудовому порядку.

На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

По Качалівській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 29 липня 1997 року, згідно якого ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що на день смерті буде їй належати по закону заповіла своїй онучці ОСОБА_1, тобто позивачу по справі.

Вказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не скасований, про що свідчить відмітка в заповіті.

Також позивач з метою прийняття спадщини зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у оформленні спадкових справ в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 листопада 2018 року №1287/02-31.

Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадщині, немає, а відповідно до інформації Харківського обласного державного нотаріального архіву, наданої на запит суду за № 716/01-2 від 20 березня 2019 року, вбачається, що за наявними в нотаріальному архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області за 2000 рік заяви про прийняття спадщини, відмови від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців померлої 20 листопада 2000 ОСОБА_2 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру, наданою Краснокутською державною нотаріальною конторою від 20 березня 2019 року за №310/0116 про наявність або відсутність заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва на спадщину зі спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі інформація відсутня.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_2, до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай).

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, ОСОБА_1 пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити.Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті заповідача - ОСОБА_2, має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст 4, 5, 76, 81 ЦПК України ст. 534 ЦК Української РСР, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Агрофірма «Мурафська» в розмірі 4,3 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_3, що належав бабі позивачки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1).

Качалівська сільська рада Краснокутського району Харківської області (місцезнаходження: вул. Шкільна №5, с. Качалівка, Краснокутський район, Харківська область, ).

Суддя Каліберда В. А.