Справа № 627/761/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2019 р. смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря Казакової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства « Озєрова Л.М.» , державного реєстратора Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про усунення перешкод у реалізації права вільного володіння , користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом припинення договірних відносин,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного між ОСОБА_2 та ПСП» Комсомольке» , правонаступником якого є відповідач ФГ « Озєрова Л.М.» 15.07.2009 р. договору оренди землі , вона надала відповідачу у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 7,7573 га, яка знаходиться на території Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Строк дії договору складає 10 років, до 15.07.2019 р. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла та ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2016 р., успадкував вказану земельну ділянку. На думку позивача строк дії договору сплив 14.07.2019 р. Інших договорів або додаткових угод між позивачем та відповідачем не укладалося і ним не підписувалося , тому є всі підстави припинити дію вказаного договору , так як строк якого закінчився. Просив припинити дію вище вказаного договору оренди землі , визнати недійсними додаткові угоди від 01.03.2017 р. про зміни і доповнення до договору оренди землі від 15.07.2009 р. ; скасувати державну реєстрацію права користування земельною ділянкою ФГ « Озєрова Л.М.» , проведеної державним реєстратором Краснокутської РДА на підставі додаткових угод.

В жовтні 2019 р. ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову , в якій прохав заборонити ФГ « Озєрова Л.М.» , його представникам , третім особам , уповноваженим фермерським господарством , у будь-який спосіб та будь-яким чином проводити роботи або вчиняти дії по засіванню вище вказаної земельної ділянки після збору врожаю 2019 р.

Суд, розглянувши заяву , дослідивши докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що випливає з положень ч. 2 ст.149 ЦПК України.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

За правилами ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимоги.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із матеріалів справи вбачається, що за договором оренди землі від 15.07.2009 р. ОСОБА_2 передала відповідачу в оренду земельну ділянку для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва. Орендар набув право користування даною земельною ділянкою на підставі вищевказаного договору оренди, який на даний час є чинним. Заборона відповідачу обробляти та засівати земельну ділянку сільськогосподарського призначення (ріллю) перешкодить його господарській діяльності.

Таким чином, обраний вид забезпечення позову ОСОБА_1 щодо заборони вчинення дій по засіванню орендованої відповідачем земельної ділянки порушує інтереси суб`єкта господарської діяльності .

Поряд із цим, суду не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову в спосіб, обраний заявником, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки при розірванні спірного договору відповідач буде зобов`язаний повернути земельну ділянку позивачу.

За таких підстав заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.153, 260 ЦПК України, суд

постановив :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ФГ « Озєрова Л.М.» вчиняти дії щодо засівання орендованої земельної ділянки кадастровий номер : :02:000:0167 площею 7 ,7573 га , що знаходиться на території Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області сільськогосподарськими культурами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Л. В. Вовк