Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №336/7321/18, пр.№2/336/876/2019 за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1, про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 р. КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що згідно п.1.1 рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м.Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009 р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення є комунальне підприємство «Водоканал».

В квартирі розташованій за адресою АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_1, який користується послугами КП Водоканал, однак оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, в результаті чого за період з 01.02.2014 р. по 31.08.2018 р. утворилась заборгованість в сумі 3741 грн. 40 коп.. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Посилаючись на те, що відповідач є користувачем послуг, які надає позивач, цей факт є безспірним та беззаперечним, відсутність договору між сторонами не позбавляє позивача права отримати оплату за фактично надані послуги, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення у сумі 3741 грн. 40 коп. та судові витрати у сумі 1762 гр.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 03.12.2018 р. ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В подальшому до Шевченківського районного суду надійшов відзив відповідача, в якому серед іншого було вказано про необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.01.2019 року клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження було задоволено, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 20.02.2019 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача. Вказав, що відсутність укладеного з відповідачем договору не позбавляє ОСОБА_1 обовязку сплачувати кошти за отримані послуги, а строки позовної давності, про застосування яких заявив відповідач, не підлягають застосуванню у вказаній справі, оскільки ОСОБА_1 періодично проводив оплати вказаних послуг та має непогашену заборгованість.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та користувався послугами з централізованого водопостачання і водовідведення. Договору з КП «Водоканал» щодо надання послуг не укладав, оскільки йому не надсилався примірник вказаного договору. В період з 01.02.2014 року по 31.08.2018 року сплачував на користь позивача платежі, в тому числі, оплачував суми більше ніж нараховані в поточному місяці, щоб не накопичувалась заборгованість. Усно звертався до позивача з пропозицією укласти договір реструктуризації, проте останній не було укладено. Заявляв про застосування строків позовної давності. Ставив під сумнів тарифи які використовував відповідач при складанні розрахунку заборгованості проте іншого розрахунку не складав та суду не давав. Вказував, що за відсутності договору надання послуг не має обовязку сплачувати нарахування.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вислухавши представника позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Виконавчий комітет Запорізької міської ради рішенням від 29 січня 2009 року № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 1 січня 2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення визначив комунальне підприємство «Водоканал».

Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем.

З матеріалів справи встановлено, що договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення між позивачем та відповідачем не укладався.

Водночас, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, а відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов'язку оплачувати надані йому послуги.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач проживає та зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач у період з 01.02.2014 р. по 31.08.2018 р. надав відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, на загальну суму 5747 грн.69 коп.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Як зазначив представник позивача, відповідач ОСОБА_1 не має прибору обліку, тому розмір плати розраховано згідно норм споживання на зареєстрованих осіб у відповідності до затверджених тарифів.

Відповідач ОСОБА_1 не погоджуючись з розрахунком позивача, його в судовому засіданні не спростував та не довів належними та допустимими доказами, що його складено з порушеннями норм та тарифів, що діяли на момент настання чергового платежу. Контрозрахунку не складав.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що оплату послуг мають проводити всі зареєстровані у жилому приміщенні особи, крім випадків, коли вони тимчасово відсутні в ньому і подали письмову заяву та офіційний документ, що підтверджує відсутність.

Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, з заявою про його відсутність у квартирі до позивача не звертався, офіційний документ, що підтверджує його відсутність у житловому приміщенні, не надавав, послуги оплачував нерегулярно та не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 3741,40 грн.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач не користувався послугами з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення за вказаний період з дозволу відповідних органів виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства у відповідності з Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.

За змістом ст. ст.525, 526, 629 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору.

Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам розяснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду».

На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачем не надано доказів про те, що заборгованість погашена повністю або частково.

Щодо строків позовної давності, про застосування яких зазначено відповідачем у своїй заяві, слід зазначити наступне.

Статтею 256 ЦПК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частинами 1,3 ст. 264 ЦПК України Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Досліджуючи наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 вчиняв дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед позивачем.

Так в період з 01.02.2014 р. до 31.08.2018 р. ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» було здійснено 25 платежів, серед яких платежі за липень 2014 р., вересень 2014 р., листопад 2014 р. грудень 2015 року, лютий березень 2016 р., травень липень 2016 р., березень 2017, січень 2018 року - перевищували нарахування проведені позивачем, що свідчить про визнання ОСОБА_1 не тільки конкретного періодичного платежу, а і всього боргу, утвореного неналежним виконанням своїх зобовязань.

Також суд приймає до уваги пояснення відповідача надані в судових засіданнях, про те, що останній, сплачуючи на рахунок КП «Водоканал» суми більші ніж нараховані платежі, намагався погасити вже нараховану заборгованість.

Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідача суми боргу за комунальні послуги в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 1762 гр.,що підтверджено квитанцією.

На підставі ст.ст.322, 525, 526, 629 ЦК України,ст.162 ЖК України Закону України «Про комунальні послуги», ст.12, 13, 95, 141, 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Комунального підприємства «Водоканал» (м.Запоріжжя, вул..Святого Миколая, 61,р/р 0001, р/р 0811 в ПАО «ПУМБ» МФО 334851) до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1, на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2014 року по 31.08.2018 року в сумі 3741,40 (три тисячі сімсот сорок одна ) гривня 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1, на користь Комунального підприємства «Водоканал» судовий збір в сумі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова