Справа № 456/2064/19
Провадження № 2/456/1062/2019
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

23 жовтня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду та просить надати дозвіл на виїзд за межі території України з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батькаОСОБА_2 , у Республіку Чехія до досягнення сином 16 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач по справі ОСОБА_2 її колишній чоловік, шлюб з яким вони розірвали в 2010 році.20 березня 2014 року позивач змінила прізвище ОСОБА_1 на прізвище ОСОБА_1 . Від спільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.11.2010 року з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 570 грн. щомісячно. Аліменти позивач отримує постійно, але сплачує їх не відповідач, а його мати із своєї пенсії. Відповідач витрачає свої гроші на алкоголь, постійно зловживає спиртними напоями, проводить ігри на гральних автоматах, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. З моменту розлучення відповідач маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні сина, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з сином, участі у його житті свідомо не приймає. Позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину в Республіці Чехії для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку. Син має велике бажання поїхати на канікули в Республіку Чехію, але для цього необхідний нотаріальний дозвіл відповідача, якого він не дає, а тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечила.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.09.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що зроблено актовий запис №113, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 02.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

З свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що 20.03.2014 року складено відповідний актовий запис №12.

З будинкової книги на квартиру АДРЕСА_1 , що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з ОСОБА_1 за вищевказаною адресою.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.10 зазначеної Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров`я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Судом встановлено, що відповідач діючи всупереч інтересам неповнолітнього сина, безпідставно чинить перешкоди позивачу у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров`я сина, що полягає у його небажанні добровільно надати дозвіл на виїзд сина за кордон.

Таким чином, проаналізувавши та дослідивши усі матеріали справи, беручи до уваги той факт, що відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3 за кордон та судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітнього сина за межі України для тимчасового перебування, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення частково позовних вимог позивача та вважає необхідним надати позивачу дозвіл на виїзд за межі території України з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , у Республіку Чехія до 23.10.2020 року.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд за межі території України з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батькаОСОБА_2 , у Республіку Чехія на строк до 23.10.2020 року.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас