Провадження № 2/760/3073/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Лазаренко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в обґрунтування якого вказує, що 23.02.2011 між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 300,00 грн. зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання по наданню кредиту банком виконано в повному обсязі і своєчасно, однак відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконує, тому у неї утворилась заборгованість, розмір якої станом на 31.05.2018 складає 28221,30 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 895,56 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 22103,68 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3402,00 грн., штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф фіксована частина - 500,00 грн., штраф процентна складова - 1320,06 грн. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження в справібез повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не подав.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, і є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 23.02.2011 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н.

Відповідно до встановлених кредитним договором умов позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 300,00 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки зі сплатою процентів у розмірі 30,00 % на рік.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, за змістом ст. 1054 ЦК України, сутність обв'язку позичальника за кредитним договором полягає у поверненні кредиту та сплаті процентів.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, не повернення кредиту, а так само несплата процентів, у встановлений кредитним договором строк, є неналежним виконанням зобов'язання, що в свою чергу є порушенням зобов'язання у розумінні ст. 610 ЦК України. Порушення зобов'язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, порушення зобов'язання є підставою виникнення у кредитодаця права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав та станом на 31.05.2018 складає 28221,30 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 895,56 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 22103,68 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3402,00 грн., штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф фіксована частина - 500,00 грн., штраф процентна складова - 1320,06 грн.

Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком. Підстави сумніватися у правильності представленого розрахунку заборгованості у суду відсутні, розрахунок є детально аргументованим, повно відображає порядок її нарахування, черговість погашення сум заборгованості, яка встановлена з дотриманням вимог закону та умов договору.

Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, в ході розгляду справи судом не встановлено.

За таких обставин, оскільки відповідачем допущено порушення умов кредитного договору, що стосуються розміру і строків погашення виданого кредиту, сплати процентів, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 28221,30 грн. належить задовольнити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 144 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625-626, 629, 634, 638, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 76-82, 141, 223, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 /АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1/ на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» /01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, / заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.02.2011 в загальному розмірі 28221,30 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 1 762,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.В. Лазаренко