Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/883/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді- Рижого О.А.

за участю секретаря судового засідання- Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам'яне-Случанської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею право власності за заповітом на три земельні ділянки, розташованих на території Кам'яне-Случанської сільської ради, площею 1,56 га. відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 031541, площею 0,28 га. відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 031543, площею 0,1 га. відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 031542, для ведення особистого селянського господарства, які належали її тітці ОСОБА_2, яка померла 17.10.2012 р.

В позовній заяві позивач вказує, що за життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, в тому числі і вищевказані три земельні ділянки. ОСОБА_2 померла 17.10.2012 р. Після її смерті відкрилась спадщина на її майно. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини. Постановою державного нотаріуса від 07.11.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено у зв"язку з відсутністю грошової оцінки земельної ділянки. Іншим шляхом, аніж судовим, визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування на спадщину за заповітом не представляється можливим.

Позивач ОСОБА_1 заявою від 09.04.2019 року позовні вимоги підтримала і просить їх задоволити, справу розглядати у її відсутність.

Від представника Кам'яне-Случанської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.ч.1.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №031541 від 08.11.2003 р. який був виданий ОСОБА_2, їй на праві власності належить земельна ділянка, площею 1,56 га., розташована на території Сарненського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №031542 від 08.11.2003 р. який був виданий ОСОБА_2, їй на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,10 га., розташована на території Сарненського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №031543 від 08.11.2003 р. який був виданий ОСОБА_2, їй на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,28 га., розташована на території Сарненського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно заповіту від 10.10.1989 р. ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла своїй племінниці ОСОБА_1

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 453478 від 22.10.1989 р. ОСОБА_3 врезультаті одруження з ОСОБА_4 набула прізвище Давидюк.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 20.03.1958 р., її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно свідоцтва про одруження матері позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, дівоче прізвище ОСОБА_6 було ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 від 09.03.1951 р., її батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, її батьками були ОСОБА_10 та ОСОБА_8

На підставі ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №130377 від 17.10.2012 р. ОСОБА_2 померла 17.10.2012 р.

Після її смерті відкрилась спадщина.

Постановою державного нотаріуса від 23.11.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено у зв"язку з відсутністю грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідачем по справі, визначена Немовицька сільська рада, і спадкове майно знаходиться на території даної сільської ради, а тому розгляд справи буде стосуватися і їх інтересів.

Відповідач не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 то відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно пункту "г" ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема, шляхом визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право.

Суд приходить до висновку, що є підстави визнання права власності на земельну ділянку за заповітом за ОСОБА_1

На підставі викладеного, ст.81, 152 ЗК України, ст.ст. 16,328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам'яне-Случанської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом - задоволити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючою ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на три земельні ділянки, розташовані на території Кам'яне-Случанської сільської ради, площею 1,56 га. відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 031541, площею 0,28 га. відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 031543, площею 0,1 га. відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ № 031542, для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за заповітом після смерті її тітки ОСОБА_2, яка померла 17.10.2012 р.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Рижий О.А.