Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді: Казидуб О. Г.

при секретарі: Зайцевій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (18006, АДРЕСА_1) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради (18001, м. Черкаси, вул.. Б. Вишневецького, 36), ОСОБА_3 (18006, АДРЕСА_1) про визнання права власності на квартиру, вказуючи, що 19 липня 1980 року він та ОСОБА_4 уклали шлюб.

13 вересня 1988 року на зборах житлово-комунального кооперативу № 98, було прийнято рішення про передачу квартири № 83 ОСОБА_5 із сімєю із чотирьох осіб.

28 вересня 1988 року виконавчий комітет міської ради народних депутатів видав ордер на житлове приміщення у будинку житлово - будівельного кооперативу № 98, члену ЖБК № 98 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебував у шлюбі з гр.. ОСОБА_1 Ордер видано ОСОБА_5 із сімєю із чотирьох осіб, які мали право зайняти жиле приміщення площею 50,55 м. , яке складалося із чотирьох кімнат в ізольованій квартир АДРЕСА_2. До складу сім'ї увійшли: ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_6 П (дочка), ОСОБА_7 (син). Ордер видано на піставі рішення загальних зборів членів житлово- будівельного кооперативу № 98, від 13.09.1988 року.

27 жовтня 2015 року ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого заповів всю належну йому частку квартири № 83, що знаходиться в м. Черкаси по вул.. Орджонікідзе № 149 ОСОБА_3, 05 08. ІНФОРМАЦІЯ_2

27 січня 2018 року, у віці 58 років, помер гр.. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

23 лютого 2018 року приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_8 завела спадкову справу по спадкодавцю ОСОБА_5, який помер 27.01.2018 року

14 серпня 2018 року приватний нотаріус ОСОБА_2 міського округу ОСОБА_8 винесла постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. До початку розгляду справи по суту надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Також вказала, що позов підтримує та просить його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради за дорученням ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Також надав суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнає в повному обсязі.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені КЗпП України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_10 І-СР № 321053, 27 січня 2018 року помер ОСОБА_5

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу Серії № І-СР №305851 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 29 липня 1980 року уклали шлюб. Після заключення шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище «Культенко».

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в звязку з тим, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно і вона позбавлена можливості оформити на нього право власності в нотаріальному порядку.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за час життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, спадкоємцем першої черги є ОСОБА_1

Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 12/18, яка була відкрита після смерті ОСОБА_5.

23 лютого 2018 року ОСОБА_1 було подано до Приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_8 заяву, в якій зазначено, що спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_5 вона приймає.

Судом встановлено, що Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було встановлено, що відсутні документи , які посвідчують право власності з відповідною реєстрацією права власності та технічна документація на квартиру АДРЕСА_4, на підставі яких можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру. Даною постановою було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5

Згідно довідки від 27.08.2018 року, виданою Головою правління ЖБК № 98 28 вересня 1988 року виконавчий комітет міської ради народних депутатів видав ордер на житлове приміщення у будинку житлово-будівельного кооперативу № 98, члену ЖБК № 98 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який перебував у шлюбі з гр.. ОСОБА_1

Ордер видано ОСОБА_5 із сімєю із 4 осіб, які мали право зайняти жиле приміщення площею 50,55м., яке складалося із 4 кімнат в ізольованій квартирі АДРЕСА_5. До складу сім'ї увійшли: ОСОБА_1 (дружина); ОСОБА_6 (дочка); ОСОБА_7 (син).

Відповідно до даної довідки ОСОБА_5 та ОСОБА_1, як подружжя сплатили повністю пайовий внесок у сумі 13847 радянських карбованців і фактично викупили квартиру № 83, будинку № 149 та стаои її власниками. Співвласники квартири документи на право власності не оформлювали, право спільної сумісної власності на квартиру не реєстрували, технічну документацію на квартиру № 83 будинку № 149, не приводили у належний стан.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом ч. 2 ст. 328 ЦК України.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - з урахуванням положень ч. 1 ст.15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Враховуючи вищевикладене, надані письмові докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову.

Керуючись ст. ст. 3,12, 81, 89,263, 258,263ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1261 ЦК України, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_11