КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 753/8767/18
Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року,

встановив:

у травні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, якому просила суд встановити батьківство відповідача щодо її доньки ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх його доходів.

Також позивач звернулась до суду з клопотанням про призначення судово-генетичної експертизи, на вирішення якої поставити питання чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_3 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року клопотання було задоволено, призначено у справі судово-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 , представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 2 ст. ЦПК України встановлено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; гласність і відкритість судового процесу; змагальність сторін, диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.

Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2019 року представником позивача ОСОБА_5 було подано клопотання про витребування доказів, а саме - результатів генетично-біологічної експертизи, яку було проведено 24 липня 2017 року на замовлення відповідача. Вказане клопотання було розглянуто судом у підготовчому судовому засіданні 13 травня 2019 року та протокольною ухвалою залишено його без задоволення. З протоколу судового засідання від 13 травня 2019 року вбачається, що у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 02 липня 2019 року для підготовки клопотання про призначення експертизи (а.с.53-54).

02 липня 2019 року відповідач та його представник в підготовче судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим його було відкладено на 04 вересня 2019 року.

Так, матеріали справи свідчать про те, що відповідач через свої представників неодноразово намагався ознайомитись з клопотанням позивача про призначення експертизи, для підготовки якого у судовому засіданні 13 травня 2019 року було оголошено перерву. 21 серпня 2019 року представник позивача ОСОБА_6 був ознайомлений з матеріалами справи, а 30 серпня 2019 року - особисто відповідач ОСОБА_2 (а.с.59,62)

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, клопотання про призначення судової експертизи, подане представником позивача 02 липня 2019 року, на момент ознайомлення відповідача та його представника з матеріалами справи долучено до них не було, а приєднане лише після ознайомлення відповідача з матеріалами справи 30 серпня 2019 року, перед протоколом судового засідання від 04 вересня 2019 року (а.с.65-66).

Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем вживались дії, спрямовані на завчасне ознайомленні зі змістом клопотання позивача про призначення експертизи.

Порушення вимог Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ щодо хронології підшивання документів до матеріалів справи призвели до порушення права відповідача на своєчасне ознайомлення зі змістом клопотання про призначення експертизи та позбавило його можливості завчасно підготувати та подати до суду свої заперечення.

За змістом ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

В даному випадку суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення клопотання про призначення експертизи, не надавши відповідачу можливості подати до суду свої заперечення з приводу викладених у клопотанні обставин та запропонувати перелік питань, роз`яснення яких слід поставити на вирішення експертизи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід скасувати із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 29 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді