Справа № 713/2234/18
Провадження №2/713/86/19
РІШЕННЯ

іменем України

26.03.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка ОСОБА_2, звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача ОСОБА_3 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області.

Уточнивши позовні вимоги просить визнати право власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на спадкове майно, що складається з житлового будинку загальною площею 94,6 м.кв., житловою площею 59,6 м.кв., ступінь готовності житлового будинку 61%, розташованого за адресою с.Майдан по вулиці Центральна, 83, ОСОБА_3 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 02.12.2014 року в с.Майдан.

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.

02.12.2014 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, заповіту вона не залишила. До спадкового майна входить житловий будинок загальною площею 94,6 кв.м. та житловою площею 59,6 кв.м. Ринкова вартість обєкта спадкового майна згідно з висновком технічної характеристики про вартість обєкта, Вижницького РБТІ станом на 10.11.2018 року становиться 113884,00 грн. Вона є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 за законом не має. Вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак постановою від 01.10.2018 року їй було повідомлено, що спадщину вона як спадкоємець прийняла, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала разом з спадкодавцем, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв'язку з тим, що нею не подано правовстановлюючі документи на спадкове майно, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії. Даний будинок ОСОБА_4 будувала самостійно за власні кошти у 1998 році. За час свого життя ОСОБА_4 не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на житло.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, просила позовні вимоги задовольнити. Зазначала, що закінчувати будівництво не бажає, права забудовника їй не потрібні.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному обємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.12.2018 року витребувано у приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_5, належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, яка померла 02 грудня 2014 року в с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, спадкова справа №97/2018 року.

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підтвердження позивачкою ОСОБА_2 позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно за законом, надано наступні докази:

Копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4, Серія І-МИ №140588, виданого 03.12.2014 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №51, з даних якого вбачається, що 02 грудня 2014 року в с.Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, померла ОСОБА_4.

Копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 Серія І-МИ №029727, виданого 15.05.1996 року ОСОБА_3 сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №27 з даних якого вбачається, що батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

Копія технічного паспорту на житловий будинок - незавершений, з даних якого вбачається, що житловий будинок під літ. «А» з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Майдан по вул.Центральна, 83, Вижницького району Чернівецької області, 1998 року побудови, незавершений 61 % готовності, вартістю 113984,00 грн.

Копія будівельного паспорта, виданого 1997 року, забудовником житлового будинку, розташованого в с.Луківці (Майдан) є ОСОБА_4 з даних якого вбачається, що ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво житлового будинку на три кімнати, житловою площею 59,6 кв.м. і господарських споруд для власного підсобного господарства площею 56,6 кв.м. в с.Лукавці на земельній ділянці площею 0,15 га, виділеній на підставі рішення виконкому сільської ради народних депутатів від 04 червня 1997 року. Розроблено проект забудови земельної ділянки забудівника.

Постанову приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_5 №504/02-31 від 01.10.2018 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться в с.Майдан, ОСОБА_3 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області по вул.Центральна, 83, після смерті ОСОБА_4, яка померла 02 грудня 2014 року, в звязку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно.

При зверненні з даним позовом до суду позивачка посилається на загальні вимоги щодо спадкування за законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З матеріалів спадкової справи №97/2018 року до майна померлої 02.12.2014 року ОСОБА_4 вбачається, що 01.10.2018 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4. Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає.

Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам на підтвердження позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно судом встановлено, що:

ОСОБА_4, яка є матірю позивачки ОСОБА_2 померла 02.12.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть;

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є позивачка ОСОБА_2;

Позивачка ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний термін прийняла спадщину, про що подала відповідну заяву до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_5;

Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає;

Спадкове майно складається із незавершеного будівництвом житлового будинку, 61 % готовності, який розташований в с.Майдан по вул.Центральна, 83 (ОСОБА_3 сільської ради), Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок, 1998 року будови.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у пункті 8 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

У відповідності до ч.2, ч.3 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Позивачка ОСОБА_2 звертаючись з позовом про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку загальною площею 94,6 м.кв., житловою площею 59,6 м.кв., ступінь готовності житлового будинку 61%, розташованого за адресою с.Майдан по вулиці Центральна, 83, ОСОБА_3 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, 1998 року будови, після смерті матері не набула право власності на житловий будинок, оскільки спадкодавцем ОСОБА_4 за життя було розпочато будівництво житлового будинку, отримано необхідні дозволи, однак завершено не було.

Оскільки право забудовника, яке полягало у введені жилого будинку в експлуатацію, одержання свідоцтва про право власності на житло та його державній реєстрації не припинено у зв'язку зі смертю спадкодавця, на думку суду після смерті ОСОБА_4 до складу спадщини входять права забудовника житлового будинку, які можуть бути успадковані позивачкою ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, необхідно відмовити.

Судом розглянуто справу в межах заявлених позивачкою вимог, і на підставі поданих доказів. При цьому вимог щодо переведення прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом позивачкою не заявлялись.

Керуючись ст.ст. 16, 331, 392, 1258, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України, Пленум Верховного суду України у пункті 8 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 82 ч.4, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Позивачка: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП -НОМЕР_1), зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, Вижницької міської ради, Вижницький район Чернівецька область.

Відповідач: ОСОБА_3 сільська рада, Вижницького району Чернівецької області (59230, с.Лукавці, вул.Головна, 164, Вижницький район Чернівецька область.

Суддя: І. А. Кибич