Провадження № 2-з/263/5/2019
УХВАЛА

02 квітня 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Ребеко О.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа Управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради, про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування зазначив, що на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_2, а саме: будинку № 55/100 по вул. Поштовій в м. Маріуполі в ході примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу накладено арешт. Вже після накладення арешту у вказаному будинку був зареєстрований малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є сином відповідача ОСОБА_3 Реєстрація малолітньої дитини у вказаному будинку унеможливлює реалізацію нерухомого майна - будинку № 55/100 по вул. Поштовій в м. Маріуполі, яке належить боржнику ОСОБА_2 та на яке було накладено арешт з метою виконання рішення суду про стягнення боргу. Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 має у власності нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1. На теперішній час відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, борг не повернув, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вимогами про позбавлення ОСОБА_3 з її малолітнім сином ОСОБА_4 права на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 та зняття їх з реєстрації за вказаною адресою, оскільки їх реєстрація перешкоджає реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_2 Оскільки існує загроза того, що відповідач ОСОБА_3 реалізує належне їй нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що унеможливить в майбутньому зняття неповнолітнього ОСОБА_4 з реєстрації за адресою: м. Маріуполь, вул. Поштова, 55/100, через відсутність у нього іншого житла, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3

Суд, ознайомившись з заявою та доданими до неї матеріалами, матеріалами цивільної справи № 263/15700/18, дійшов наступного.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 160138119 від 19.03.2019 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності (розмір частки 1/1) належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2016 року.

Відповідно до інформації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради за вих. № 03-12-10288 від 09.10.2018 року у будинку № 55/100 по вул.. Поштовій в м. Маріуполі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не надано об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів. Позовна заява ОСОБА_1 носить немайновий характер, нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт, не є спірним майном, не стосується предмету спору, позивачем не доведено, яким саме чином невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі у разі задоволення позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа Управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради, про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом п'ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В.Кулик