АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/463/19Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Храпка В.Д.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Черкаського районного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Суходольського О.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до Білозірської сільської ради Черкаського району, треті особи без самостійних вимог: Черкаська районна державна нотаріальна контора, ЧООБТІ, Державний реєстратор Черкаської районної державної адміністрації, Черкаський міськрайонний відділ центру державного земельного кадастру про встановлення права власності по спадщині за законом, яка прийнята позивачем під час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року до Черкаського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Білозірської сільської ради Черкаського району, треті особи без самостійних вимог: Черкаська районна державна нотаріальна контора, ЧООБТІ, Державний реєстратор Черкаської районної державної адміністрації, Черкаський міськрайонний відділ центру державного земельного кадастру про встановлення права власності по спадщині за законом, яка прийнята позивачем під час відкриття спадщини.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 10 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просила ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що висновки суду про те, що позовна заява не конкретизована є хибними, оскільки прохальна частина позову обґрунтована, деталізована та вмотивована з посиланням на норми матеріального та процесуального законодавства. Щодо відсутності в позовній заяві розрахунку суми судових витрат, то позивачем було зазначено про те, що судові витрати слід покласти на позивача.

Відзиви на апеляційну скаргу учасники справи до апеляційного суду не подали.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя районного суду виходив із того, що позивачем, зазначені в ухвалі від 10 січня 2019 року недоліки були усунуті лише частково, не було усунуто такі недоліки як конкретизація позовних вимог, клопотання, які зазначені у прохальній частині позовної заяви та не є позовними вимогами, а саме клопотання: про залучення третіх осіб на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору; про звільнення позивача від надання доказів; про виклик учасників процесу та їх представників - не відповідають вимогам ч.3 ст.177 ЦПК України та не подані до суду у відповідності до вимог ст.183 ЦПК України. Також позивачем не надано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вимоги до позовної заяви викладені в ст. 175 ЦПК України.

Зокрема, даною нормою передбачено, що позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зі змісту ухвали судді від 10 січня 2019 року про залишення позовної заяви без руху вбачається, що однією з підстав залишення її без руху є відсутність попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку з розглядом справи (ст. 175 ч. 3 п. 9). Проте, зазначена норма процесуального закону не може розглядатися поза взаємозвязком із нормами Глави 8 «Судові витрати» Розділу І ЦПК України. Статтею 134 ЦПК України встановлені правила, відповідно до яких разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у звязку з розглядом справи (ч. 1); у разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2); попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатом розгляду справи (ч. 3); суд може попередньо визначити суму певних судових витрат, що не обмежує суд при остаточному розподілі судових витрат (ч. 4).

Тобто, відсутність у позовній заяві вказівки на попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку з розглядом справи, та відсутність такої вказівки в поданій у порядку усунення недоліків заяві, якщо з цих підстав заяву було залишено без руху, не може розглядатися як підстава для визнання заяви неподаною та повернення її позивачеві. Особа діє у процесі вільно, на власний ризик і розсуд, повинна передбачати відповідні наслідки (ст. 2 ч. 3 п. 5, ст.ст. 12, 13 ЦПК України), зокрема, повинна враховувати, що невиконання вимог процесуального закону щодо розрахунку та підтвердження судових витрат може мати наслідком відмову в компенсації таких за результатом розгляду справи. Крім того, крім судового збору у справі може не бути інших судових витрат, обсяг і види судових витрат можуть істотно змінюватися (збільшуватися) відповідно до обставин руху справи тощо. Тож кінцевим наслідком невиконання вимог ст. 175 ч. 3 п. 9 ЦПК України є не визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві, а результат розподілу судових витрат по завершенні розгляду справи за правилами, визначеними ст. 141 ЦПК України.

Необґрунтованою є також зазначена така підстава залишення без руху позовної заяви як те, що позовні вимоги не конкретизовані.

З позовної заяви вбачається, що звертаючись до суду, позивач виклала в заяві обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, виклала зміст позовних вимог, додала до позовної заяви докази, які вважала за потрібне надати для розгляду спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Позивач виклав позовні вимоги, а також обставини, якими відповідні вимоги обґрунтовуються, у той спосіб, який вважав за потрібне.

Крім того, питання оцінки обґрунтованості позову вирішується судом на наступних етапах судового розгляду, та, у разі висновку суду про його необґрунтованість, він може бути залишений без задоволення. Тобто, суд не вправі з цих підстав залишити позовну заяву без руху та повертати заявнику.

Також, питання заявлених у позовній заяві клопотань та не відповідність їх подання відповідно до норм ЦПК України не може бути підставою для повернення самої позовної заяви, оскільки їх вирішення не може впливати на зміст позовної заяви, а зазначення таких клопотань в самій позовній заяві не заборонено нормами ЦПК України.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

З врахуванням викладеного ухвалу судді не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Черкаського районного суду Черкаської області від 22 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Білозірської сільської ради Черкаського району, треті особи без самостійних вимог: Черкаська районна державна нотаріальна контора, ЧООБТІ, Державний реєстратор Черкаської районної державної адміністрації, Черкаський міськрайонний відділ центру державного земельного кадастру про встановлення права власності по спадщині за законом, яка прийнята позивачем під час відкриття спадщини - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 28 березня 2019 року.

Судді