Житомирський апеляційний суд
Справа №274/70/16-ц Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 26 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2019 року під головуванням судді Вдовиченко Т.М.

у цивільній справі № 274/70/16-ц за позовом ОСОБА_3 до філії Житомирського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", третя особа - відділення ТВБВ №10005/43 філії Житомирського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання незаконними дій працівників публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про повернення строкового банківського вкладу та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої з вини відповідача, -

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даним позовом. Просив повернути строковий банківський вклад та відшкодувати матеріальну і моральну шкоду, завдану з вини відповідача.

26 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із заявою про відвід судді Вдовиченко Т.М. та термінове передання матеріалів зазначеної справи на розгляд іншому судді.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2019 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про відвід судді Вдовиченко Т.М. - відмовлено. Заяву передано до канцелярії Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для визначення судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України, який вирішуватиме питання про відвід.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 до Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України штраф 0,3 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 576 (п'ятсот сімдесят шість)грн.30 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна, необґрунтована та постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 21 ЦПК України. Крім того вказує, що вислови, які були зазначені в заяві не його особисті, а наведені як цитати, якими ОСОБА_3 цитував вислови відомих політиків і народних депутатів України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26 листопада 2018 року ОСОБА_3 подано заяву про невідкладний відвід «злочинця - судді Вдовиченко Т.М.» від призначених до розгляду справ та термінового передання матеріалів зазначеної справи на розгляд іншому судді. Дана заява містить образи, висловлені на адресу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. у зв'язку з її службовою діяльністю, а також висловлювання, які дискредитують статус судді зокрема та судової системи в цілому.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України, особи які беруть участь у справі зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Так, в переліку процесуальних прав учасників справи, зокрема, є право сторони заявити відвід судді (ст.36 ЦПК України). Вказане право, особа може реалізувати шляхом подання вмотивованої письмової заяви (ч.3 ст.39 ЦПК України).

Згідно частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 4 статті 45 ЦПК України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п.5 ч.1 ст. 144 ЦПК України). З метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.

Суди в своїй діяльності дотримуються національних та міжнародних норм, стандартів та принципів здійснення правосуддя з метою підвищення ступеня довіри суспільства до органів судової влади та суміжних правових інститутів (положення Стратегії реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015-2020 роки, схваленої Указом Президента України від 20 травня 2015 року № 276/2015).

Отже, сторони повинні не припускати використання образливих висловів, погроз як під час оформлення документів для подання до суду всіх інстанцій, так і у публічному житті, оскільки дані вислови не підсилюють ефективність і переконливість інформації в документах офіційно-ділового стилю, а свідчить про культурний вакуум та демонструє неповагу до суддів (аналогічна правова позиція міститься в Ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 січня 2019 року справа №826/3515/18 адміністративне провадження №К/9901/69661/18).

Згідно п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо накладення на ОСОБА_3 штрафу в сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки позивач під час подання заяви про відвід судді Вдовиченко Т.М. зловживав процесуальними правами, наданими йому законодавством України.

Визначений судом розмір штрафу є таким, що відповідає встановленим статтею 148 ЦПК України межам та співвідноситься із ступенем допущеного зловживання правами.

За наведених обставин та відповідно до ст.375 ЦПК підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не вбачає, оскільки вона постановлена судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: судді: