ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7534/19 Справа № 206/2652/19 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - державний реєстратор Державної реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Дніпровської райдержадміністрації Васенін Юрій Володимирович, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, позивачзвернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що між сторонами існує майновий спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду.

Представник АТ «Укрсоцбанк» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - державний реєстратор Державної реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Дніпровської райдержадміністрації Васенін Юрій Володимирович, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити дії, одночасно подавши заяву про забезпечення його позову.

Ухвалою судді від 17 травня 2019 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику, як таку, що подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу.

14 червня 2019 року представником позивача було повторно подано заяву про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на майно - житловий будинок загальною площею (кв.м): 146,7, житловою площею (кв.м): 45,9, за адресою: АДРЕСА_1 ; накладення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно вказаного нерухомого майна - житловий будинок загальною площею (кв.м): 146,7, житловою площею (кв.м): 45,9, Опис: літ. Г-2-житловий будинок загальною площею 146,7 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони вчиняти дії щодо виселення позивача з житлового будинку загальною площею (кв.м): 146,7, житловою площею (кв.м): 45,9, Опис: літ. Г-2-житловий будинок загальною площею 146,7 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони реєструвати або скасовувати реєстрацію місця проживання будь-яких осіб за адресою АДРЕСА_1 ; заборони Відповідачу 1 відчужувати та користуватись житловим будинком загальною площею (кв.м): 146,7, житловою площею (кв.м): 45,9, за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони Відповідачу 1 вчиняти будь-які інші дії щодо житлового будинку загальною площею (кв.м): 146,7, житловою площею (кв.м): 45,9, за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту розгляду цієї справи та винесення у ній рішення.

Заява мотивована тим, що відповідачем було незаконно здійснено реєстрацію права власності на будинок позивача, який відтепер є предметом оскарження за відповідною позовною заявою. Відповідач як власник спірного нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки може в будь-який момент відчужити вказане майно третім особам.

Також позивач зазначив, що відповідач є юридичною особою - банком, а отже зрозуміло, що оформивши на себе його житловий будинок, він ним користуватися не буде, а отже намагатиметься якомога скоріше будь-яким чином відчужити його третім особам. Також відповідач може виселити його з родиною з будинку, що призведе до складнощів щодо поновлення їх прав за рішенням суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що необхідність у забезпеченні позову відсутня.

Однак колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України», право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на яке було зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк» державним реєстратором, законність дій якого буде встановлена при розгляді справи по суті, колегія суддів вбачає необхідність в забезпеченні позову.

При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову мають відповідати вимогам співмірності, розумності та обґрунтованості.

Суд має перевірити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання рішення або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів.

Однак вимоги заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на майно не підлягають задоволенню, оскільки арешт є крайнім заходом забезпечення позову, який полягає у проведенні опису майна, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Заборона вчиняти дії щодо виселення та зняття з реєстрації також не є співмірною із позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зв`язок між таким заходом забезпечення позову та предметом позовної заяви - відсутній.

Такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти будь-які інші дії щодо спірного житлового будинку, не узгоджується з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, відповідно до якого позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, а не будь-які.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно житлового будинку загальною площею (кв.м): 146,7, житловою площею (кв.м): 45,9, Опис: літ. Г-2-житловий будинок загальною площею 146,7 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 до моменту розгляду справи по суті, та скасування ухвали суду першої інстанції в цій частині.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують в цій частині висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2019 року - скасувати в частині відмови в накладенні заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно житлового будинку загальною площею (кв.м): 146,7, житловою площею (кв.м): 45,9, Опис: літ. Г-2-житловий будинок загальною площею 146,7 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 і постановити в цій частині нове судове рішення.

Заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно житлового будинку загальною площею (кв.м): 146,7, житловою площею (кв.м): 45,9, Опис: літ. Г-2-житловий будинок загальною площею 146,7 кв.м, житловою площею 45,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова