З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2019 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В. представника Служби у справах дітей Сумської міської ради - Погрібної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Сумської міської ради в інтересах дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Сумський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей, -
Позивач - Служба у справах дітей Сумської міської ради звернулася до суду з вищевказаним позовом і вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка - ОСОБА_4 є матір'ю дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка по відношенню до своїх дітей є одинокою матір'ю. 30.11.2017 року до Служби у справах дітей Сумської міської ради надійшло повідомлення від Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області про те, що 29.11.2017 року о 19:35 год. працівниками патрульної поліції були доставлені діти. Як зазначено у повідомлені, на момент виїду працівників поліції батьки зловживали спиртними напоями, у помешканні було брудно. Батьки були у нетверезому стані, вчинили між собою бійку, на зауваження не реагували, не приділяли ніякої уваги дітям. Родина ОСОБА_4 була взята під соціальний супровід Сумським міським центром для сім'ї, дітей та молоді. Відповідно до поданої інформації Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яким вона проживає в незареєстрованому шлюбі, пройшли курс лікування від алкогольної залежності, запрошувались на комісію з питань захисту прав дитини, де надавалися рекомендації , щодо можливості повернення дітей в родину. Нажаль за весь період перебування дітей на обліку служби у справах дітей Сумської міської ради ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виконували рекомендації, вживали спиртні напої не зважаючи на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проходили курс лікування від алкогольної залежності. Відповідачка ОСОБА_4 неодноразово змінювала місце перебування та номер мобільних телефонів, що унеможливлювало, за необхідності, з'ясувати спеціалістам служби у справах дітей можливості повернення дітей матері.
З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей служба у справах дітей вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Просять суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з ОСОБА_4, аліменти на особистий рахунок дітей, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягає на задоволенні позовних вимог та просить їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином та вчасно, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили.
Представник третьої особи - Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судове засідання не з'явився, було надано пояснення про те, що сім'я ОСОБА_4 з 2017 року перебуває на обліку як така що опинилася в складних життєвих обставинах. Жінці надавався весь спектр соціальних послуг: консультації, сприяння в працевлаштуванні, направлення для проходження лікування. Постійно проводився наголос про недопущення зловживання спиртними напоями. Відповідно до рекомендацій відповідачка разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 поліпшили санітарно-гігієнічні умови проживання, пройшли курс лікування від алкогольної залежності. Але поліпшення тривали недовго, родина знову почала порушувати громадський порядок вести асоціальний спосіб життя, вживати спиртні напої. Внаслідок чого діти були вилучені з сім'ї, перебували в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. Станом на сьогодні контакт з ОСОБА_4 відсутній, її фактичне місце знаходження не відоме. При вирішенні питання про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідачки, виходячи з вимог ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно з яким в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
У зв'язку з цим, суд, згідно з вимогами ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю малолітніх: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 10.02.2005 року народження та серії НОМЕР_3 від 02.04.2014 року, виданими виконавчим комітетом Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с.7,9) та довідками від 10.02.05 за вих. № 308 (а.с. 8) від 04.03.2014 № 01 (а.с. 10) з яких встановлено, що відомості про батька записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
З інформації про сім'ю ОСОБА_4 № 1136 від 17.08.2018 року Комісії з питань захисту прав дитини (а.с.11) встановлено, що родина останньої перебуває під супроводом Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї , дітей та молоді . За час здійснення роботи з родиною ОСОБА_4 йшла на контакт зі спеціалістом, виконувала план соціального супроводу, пройшла лікування в Сумському обласному наркологічному диспансері , але вже восени 2017 року ОСОБА_4 знову почала вживати спиртні напої, що в подальшому призвело до влаштування малолітніх дітей до державного закладу. ОСОБА_4 постійно змінювала місце фактичного проживання та контактний номер телефону. Неодноразові запрошення ОСОБА_4 в центр, з метою визначення проблемних питань для подальшого їх вирішення , але остання так і не прийшла. Місце її знаходження не відомо.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області № 490/02-36 від 04.10.2018 року (а.с.31) вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Веселинівка Баришівського району Київської області дійсно зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 03.07.2003 року .
ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні в наркологічному відділенні з 29.09.2017 року по 09.10.2017 року, що стверджується довідкою № 737 від 09.10.17 (а.с. 12), їй була надана рекомендація: утримання від вживання алкоголю. З висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння від 10.11.2017 року (а.с. 14) встановлено, що 10.11.2017 о 23 год 20 хв. ОСОБА_4 перебувала в стані алкогольного сп'яніння.
З витягу з АРМОР (а.с. 13) встановлено, що 19.11.2017 о 19 год. 08 хв. неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 викликав поліцію бо його вітчим ОСОБА_6 в стані алкогольного сп'яніння б'є матір - ОСОБА_4 Неповнолітній та його матір зачинилися в кімнаті та очікують поліцію.
З довідки характеристики ДОП Сумського ВП ГУНП в Сумській області від 04.09.2018 року (а.с.23) встановлено, що за час проживання на адміністративній дільниці по АДРЕСА_2, ОСОБА_4 зарекомендувала себе з негативної сторони та на ґрунті зловживання алкоголю схильна до вчинення адміністративних правопорушень. Крім того, остання притягувалась до адміністративної відповідальності за вживання алкогольних - слабоалкогольних напоїв в громадських місцях.
Службою у справах дітей Сумської міської ради проводилися бесіди з ОСОБА_4, вона надавала пояснення про те, що вона знайшла роботу, має намір займатися вихованням дітей, пояснення від 06.02.2018 (а.с. 18) від 29.03.2018 (а.с. 19).
Крім того, в матеріалах справи є інформація щодо відвідування ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які перебували у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області з 29.11.2017 року по 12.02.2019 року (а.с. 80-85). Після зарахування дітей до центу ОСОБА_5 повідомив, що є біологічним батьком ОСОБА_3, але документального підтвердження щодо цього в закладі немає. З грудня 2017 року по лютий 2019 року дітей у центрі ОСОБА_4 відвідала 48 раз, ОСОБА_5 відвідав 82 рази, приносили фрукти, солодощі іграшки. Крім того, з 06.06.2018 року по теперішній час ОСОБА_3 знаходиться в Шосткинському протитуберкульозному санаторії. За час перебування на оздоровленні дитини, ОСОБА_5 постійно відвідує її у м. Шостка, привозить солодощі, одяг, взуття, цікавиться станом здоров'я дівчинки.
З інформації, наданої Сумським центром соціально-психологічної реабілітації дітей області від 15.02.2019 № 97/04 (а.с.66-68) встановлено, що ОСОБА_2 - вихованець старшої групи центру реабілітації. Навчається у 8 класі. Емоційний фон спокійно-оптимістичний, настрій переважно веселий. Не конфліктний, доброзичливий, користується авторитетом серед однолітків. Трудящий співчутливий. Рівень успішності середній. Дуже любить маму , довго мав надію, що вона покращить свою поведінку. Мати відвідувала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до жовтня 2018 року, після 16.10.2018 ОСОБА_4 відвідувала дітей лише два рази. Вадим та Вікторія важко переносять періоди відсутності матері. ОСОБА_3 є вихованкою молодшої групи закладу. На момент вступу вона проявляла високий рівень соціально-педагогічної занедбаності. Була пригнічена, виявляла тривожність, низьку самооцінку, пасивну поведінку. Постійно потребує підтримки старшого брата ОСОБА_2, має до нього високу емоційну прихильність. На сьогоднішній день в результаті психологічної та педагогічної корекції стан дитини стабілізувався. Рівень тривожності значно знизився. Між братом та сестрою дуже тісний емоційний зв'язок. Дівчинка потребує виховання в повній, люблячій та відповідальній родині, обов'язково разом зі своїм старшим братом ОСОБА_2.
Протоколом № 12 засідання комісії з питань захисту прав дитини Сумської міської ради від 21.08.2018 року ухвалено, що службі у справах дітей Сумської міської ради необхідно звернутися до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських пав відносно дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рекомендовано ОСОБА_5 звернутися до суду з позовом про визнання батьківства відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується витягом з протоколу (а.с.25)
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно зі ст. 155 того Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Як вбачається із абз. 2 п. 16 постанови Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06): що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року: дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір'ю обов'язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні не були спростовані доводи позивача про те, що відповідачка зобов'язана створювати належні умови для нормального фізичного та розумового розвитку дітей, піклуватися про їх добробут. Проте вона належних умов для проживання дітей не створила, не має постійного місця проживання, не піклується про розвиток дітей, що було встановлено в судовому засіданні, свідомо ігнорує всі заходи попередження та впливу, суд вважає, що є усі підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ст. 165 СК України, орган опіки та піклування має право на звернення до суду з позовом про позбавлення особи батьківських прав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з вимог ст. ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому суд вважає необхідним стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей.

Крім того, суд вважає необхідним на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166, 248 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 81, 141, 258, 259, 263-264, 268, 273,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов служби у справах дітей Сумської міської ради в інтересах дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Сумський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку с. Веселинівка, Баришівського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрована - АДРЕСА_1 батьківських прав відносно: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Веселинівка, Баришівського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 що зареєстрована - АДРЕСА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей, на особистий рахунок дітей.

Аліменти стягувати з 13 вересня 2018 року на особистий рахунок дітей.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Веселинівка, Баришівського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 що зареєстрована - АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Згідно з п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний зміст виготовлений 27 березня 2019 року.

Суддя Бакланов Р. В.