Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1681/18
Провадження № 2/596/29/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2019 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання Кузик М.Я.

представника позивача-адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати незаконним рішення виконавчого комітету Гусятинської селищної ради від 28.02.2018 р.№ 125, яким йому відмовлено у приватизації квартири №3 у багатоквартирному житловому будинку по вулиці Лук»яновича № 7 в зв»язку з відсутністю приватизаційного органу при Гусятинській селищній раді та зобов»язати відповідача створити орган приватизації для виконання функцій по приватизації квартир в селищі Гусятин Тернопільської області. Посилається на те, що маючи намір скористатись своїм правом на приватизацію державного житлового фонду відповідно до Конституції України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у 2018 році звернувся разом з іншими жильцями вказаного багатоквартирного будинку № 7 по вулиці Лук»яновича до відповідача із заявою щодо приватизації вказаного жилого приміщення та згідно відповіді на заяву видано рішення про відмову у приватизації вказаної квартири із-за того, що в Гусятинській селищній раді відсутній приватизаційний орган, який міг би цими питаннями займатись. Вважає таку відмову незаконною, необґрунтованою та такою, що порушує його конституційне право на приватизацію житла.

22.10.2018 року позивач змінив позовні вимоги та просить визнати незаконним рішення виконавчого комітету Гусятинської селищної ради від 11.02.2018 р. №125 та зобов»язати відповідача провести приватизацію його квартири відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

26.10.2018 року відповідач подав відзив на позов, в якому обґрунтовує свої заперечення наступним. 26.02.2018 року позивач звернувся із колективною заявою з проханням про надання дозволу на приватизацію квартири по вулиці

Лукяновича будинок 7 в селищі Гусятин. Дана заява була розглянута виконавчим комітетом Гусятинської селищної ради та прийнятим рішенням №125 від 28.02.2018 року "Про розгляд колективної заяви жителів квартир № 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ,11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 вулиці Лук»яновича,7 в селищі Гусятин", відмовлено позивачу у приватизації квартири. Вирішення питання про надання згоди на приватизацію не належить до повноважень виконавчого комітету Гусятинської селищної ради, а тому вважають рішення виконавчого комітету Гусятинської селищної ради №125 від 28.02.2018 року прийнятим в межах повноважень, наділених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Гусятинська селищна рада не являється уповноваженим на здійснення приватизації житла органом в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому не може провести приватизацію житла.

13.11.2018 року подано відповідь на відзив, в якому позивач заперечує наведене у відзиві, посилаючись на те, що посилання відповідача на те, що приватизація квартир не входить в його компетенцію та не відноситься до його повноважень є хибним, оскільки Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних рад відноситься вирішення такого питання. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування у повному господарському віданні чи оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Рішенням №909 від 08 грудня 2017 року Гусятинської селищної ради квартири по вулиці Лукяновича 7 в селищі Гусятин, були прийняті безоплатно в комунальну власність Гусятинської об»єднаної територіальної громади в особі Гусятинської селищної ради.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просить задоволити. Додатково пояснила, що саме орган місцевого самоврядування повинен створити орган приватизації та розглянути звернення осіб, які бажають скористатись своїм право на приватизацію житла, в тому числі, ОСОБА_4 Позивач дав згоду на обробку на збір, обробку та оприлюднення персональних даних у зв»язку із розглядом заяви, проте відповідач формально відмовив, посилаючись на відсутність органу приватизації, не розглядаючи заяву у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову повністю з наведених у відзиві підстав. Крім того, доповнив, що оскаржуване рішення вважає законним. Наявність Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не означає, що в позивача є право на безоплатну приватизацію житла. Звернення було колективне, рішення приймалось по кожному мешканцю окремо. Відповідач не являється органом приватизації, тому не може провести приватизацію житла. Звернень від ОСОБА_4 про створення приватизаційного органу не було.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до наступного.

Згідно статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів та ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при здійсненні правосуддя має керуватись принципом верховенства права у контексті Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ЄКПЛ) і практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), які слід застосовувати судам при розгляді справ як джерело права відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб'єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі". Як вбачається із ордеру на жиле приміщення №6 серія ГКС, виданого 03 вересня 2009 року виконавчим комітетом Гусятинської селищної ради (на підставі рішення виконавчого комітету від 02.09.2009 року №294), його видано ОСОБА_4 з сім»єю із 3 чоловік на право зайняття жилого приміщення жилою площею 49,3 кв.м., яке складається з 3 кімнат у квартирі за адресою вул.Лук»яновича АДРЕСА_1 селище Гусятин.(а.с.7-9) Позивач 26 лютого 2018 року звернувся із заявою до відповідача про надання дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_2, яка знаходиться на балансі КП «Водоканалсервіс» та зазначив, що дає згоду на обробку на збір, обробку та оприлюднення персональних даних у зв»язку із розглядом заяви. Крім ОСОБА_4, заяву було підписано і іншими жителями квартир зазначеного будинку. (а.с.67) Рішенням виконавчого комітету Гусятинської селищної ради №125 від 28.02.2018 року "Про розгляд колективної заяви жителів квартир № 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ,11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 вулиці Лук»яновича,7 в селищі Гусятин", керуючись пп.2 п.а ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_5 відмовлено позивачу у приватизації квартири у зв»язку з відсутністю приватизаційного органу при Гусятинській селищній раді(а.с.6) Відповідно до статті 16 ЦК України, до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої цієї статті). Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує

цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до статті 345 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. У частині третій статті 9 ЖК УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»(далі-Закону). Відповідно до цього Закону, метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів., та належних до них господарських споруд і приміщень' (підвидів, сараїв і т, їв.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація громадянами здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими

на це органами, створеними органами місцевого самоврядування у повному господарському віданні чи оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Аналогічне положення міститься в п.13 Положення про порядок передачі квартир(будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 №396(далі-Положення), згідно якого приватизація квартир(будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімната у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або

оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.(далі- орган приватизації)

Як вбачається із рішення Гусятинської селищної ради №909 від 08 грудня 2017 року «Про прийняття в комунальну власність об»єкту нерухомого майна по вул.Лук»яновича, 7 смт.Гусятин, Гусятинського району Тернопільської області, було прийнято безоплатно в комунальну власність Гусятинської об»єднаної територіальної громади в особі Гусятинської селищної ради об»єкти нерухомого майна, що знаходяться на балансі Філії УМГ «ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ «ПАТ «УКРАТРАНСГАЗ» в експлуатації Барського ЛВУМГ, а самеАДРЕСА_3, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ,11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 вулиці Лук»яновича,7 смт. Гусятин та передано на баланс КП «Водоканал-сервіс».(а.с.39)

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що оскільки орган приватизації не створено, будь-яких звернень щодо його створення не поступало, а тому вирішення питань приватизації житла, в тому числі, за заявою ОСОБА_4 не є у компетенції відповідача, суд оцінює критично.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних рад віднесено ряд питань, серед яких, утворення комісій рад; виконавчого комітету ради; прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади, прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління

майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення, тощо.

Статтею 29 цього ж Закону передбачено, що до відання виконавчих органів селищних рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності (п.1),підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій, проектів місцевих програм приватизації ( п.4).

В той же час, з аналізу положень ч.2 ст.2, ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вбачається, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом, перелік яких є вичерпним. Відмова органу приватизації має бути відповідним чином обґрунтована та вмотивована законними підставами.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, встановлено, що відповідач фактично не розглядав заяви позивача про дозвіл на приватизацію квартири №3 в будинку по вул. Лук»яновича, 7 в смт.Гусятин по суті, а формально послався на відсутність органу приватизації, всупереч вимогам закону, все ж прийняв рішення про відмову ОСОБА_4 у приватизації квартири, порушивши його право на розгляд заяви про дозвіл на приватизацію житла згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону(ст.5 ЦПК України).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення виконавчого комітету Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області № 125 від 28 лютого 2018 року «Про розгляд колективної заяви жителів квартир № 2,3,5,6,7,8,9,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20 вулиці Лук»яновича, 7 в селищі Гусятин» слід визнати незаконним та враховуючи норми статтей 5, 13 ЦПК України, зобов»язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 26 лютого 2018 року про дозвіл на приватизацію квартири №3 по вулиці Лук»яновича, 7 в селищі Гусятин Гусятинського району Тернопільської області у відповідності до норм чинного законодавства.

Щодо позовної вимоги в частині зобов»язання відповідача провести приватизацію квартири, то суд вважає, що до задоволення вимога не підлягає з наступних підстав.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (Стаття 89 ЦПК України) Згідно з п. 17 Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається до органу приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Серед них має бути і копія ордера про надання жилої площі, а також документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Як підтвердили представники сторін, позивач ОСОБА_4 не подавав відповідачеві затверджений Положенням перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації, а тому позовна вимога про зобов»язання відповідача провести приватизацію є передчасною та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 4-5, 10, 12, 13, 81-82, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, Цивільного кодексу України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, жителя селища Гусятин, вул. Лукяновича, 7/3 Гусятинського району Тернопільської області) до Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області (адреса місцезнаходження: селище Гусятин, провулок Героїв Майдану, 1 Гусятинського району Тернопільської області, ) про визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області № 125 від 28 лютого 2018 року «Про розгляд колективної заяви жителів квартир № 2,3,5,6,7,8,9,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20 вулиці Лук»яновича, 7 в селищі Гусятин».

Зобов»язати Гусятинську селищну раду Гусятинського району Тернопільської області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про дозвіл на приватизацію квартири №3 по вулиці Лук»яновича, 7 в селищі Гусятин Гусятинського району Тернопільської області у відповідності до норм чинного законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 12 квітня 2019 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик