ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

28 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 635/5690/18

Провадження № 22-ц/818/5121/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Бурлака І.В., Маміної О.В.

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання договору дарування удаваним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року, постановлену суддею Назаренко О.В.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

23 липня 2019 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив: -задовольнити заяву про забезпечення позову; -задовольнити заяву про виклик свідка - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дахно Оксану Андріївну (адреса здійснення нотаріальної діяльності: м. Харків, вул. Чоботарська, 7 оф. 8, засіб зв`язку: НОМЕР_1 600 33 93); - встановити додатковий строк для надання доказів, - розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , 1969 р. н. та ОСОБА_2 , 1972 р. н. зареєстрований Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження 01.1 1.1997 року зроблено відповідний актовий запис за №2079; - залишити, їй, ОСОБА_1 , 1969 р. н. після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 ; - визнати за нею, ОСОБА_1 , 1969 р. н., (іпн. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , 1972 р. н. ( іпн. НОМЕР_3 ) право власності по Ѕ частині земельної ділянки площею 0,1496 га, кадастровий номер 0:00:001:0159 за адресою: АДРЕСА_1 кожному в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; - визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями й спорудами за адресою: АДРЕСА_2 загальна площа -323,6 кв. м., житлова площа- 146, 0 кв. м. кожному в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; - визнати за нею, ОСОБА_1 , 1969 р. н., (іпн. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , 1972 р. н. ( іпн. НОМЕР_3 ) право власності по 1/2 частині Гаражу № НОМЕР_4 у ГК «Старт» за адресою м. Харків вул. Поздовжня, 7 загальна площа -31,8 кв. м. кожному в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; - визнати за нею ОСОБА_1 , 1969 р. н., (іпн НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , 1972 р. н. ( іпн. НОМЕР_3 ) право власності по 1/2 частині 2-х кімнатної квартири, загальною площею 50,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 кв. АДРЕСА_4 кожному в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; - визнати за нею, ОСОБА_1 , 1969 р. н., (іпн. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , 1972 р. н. ( іпн. НОМЕР_3 ) право власності по 1/2 частині 1-но кімнатної квартири загальною площею 32,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 кожному в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; - визнати удаваним договір дарування укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_2 29.07.2014 року 1-но кімнатної квартири загальною площею 59, 9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_6 посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно Оксаною Андріївною та визнати цей договір договором купівлі-продажу 1-но кімнатної квартири загальною площею 59, 9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_6 ; - визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Автомобіль SUBARU OUTBACK, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2018 р. в., Тип - легковий, універсал В; -виділити в натурі ОСОБА_2 , 1972 р. н. ( іпн. НОМЕР_3 ) у власність автомобіль SUBARU OUTBACK, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2018 р. в., Тип - легковий, універсал -В, та стягнути з Відповідача, ОСОБА_2 , 1972 р. н. ( іпн. НОМЕР_3 ) на користь мене, ОСОБА_1 , 1969 р.н. (іпн. НОМЕР_2 ) грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості автомобіля SUBARU OUTBACK, державний номерний знак НОМЕР_5 , 2018 р. в., Тип - легковий, універсал В; - визнати за нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині грошових коштів, які знаходяться на рахунках у Акціонерному Товаристві Комерційний Банк «Приватбанк», Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України та Акціонерне товариство «Укрсиббанк» Відкритих на ім`я Відповідача, ОСОБА_2 ; - взнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1 -но кімнатну квартиру загальною площею 59.9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_6 ; - визнати за нею, ОСОБА_1 , 1969 р. н., (іпн. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , 1972 р. н. ( іпн. НОМЕР_3 ) право власності по 1/2 частині 1-но кімнатної квартири загальною площею 59.9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_6 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; -виділити в натурі ОСОБА_2 , 1972 р. н. ( іпн НОМЕР_3 ) у власність автомобіль VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_6 , 2010 р. в. . (номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 , Тип - загальній легковий, універсал -В) та стягнути з Відповідача, ОСОБА_2 , 1972 р. н. (іпн. НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , 1969 р. н., (іпн. НОМЕР_2 ) грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак НОМЕР_6 , 2010 р. в., в сумі 211 450, 00 грн. (двісті одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят грн. 00 коп.); - стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , 1972 р. н. (іпн. НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , 1969 р. н., (іпн. НОМЕР_2 ) судові витрати.

Разом із заявою про збільшення позовних вимог надійшли: - клопотання про витребування доказів, подана відповідно до заяви про збільшення позовних вимог; - заява про долучення матеріалів справи.

Крім того, представником відповідача подані заяви : - про встановлення додаткового строку для подання доказів; - про виклик свідків; - про продовження встановленого судом строку на надання відзиву на позовну заяву; - про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви; - зустрічна позовна заява.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог прийнято. Долучено до матеріалів справи надані представником позивача відповідь на адвокатський запит УПСЗН ХРДА від 31.07.2019 року; відповідь на адвокатський запит УПСЗН ХРДА від 31.07.2019 року.

Клопотання представника позивача ОСОБА_5 про витребування доказів задоволено. Витребувано інформацію: з УПСЗН АДМІНІСТРАЦІЇ Немишлянського району Харківської міської ради щодо призначення, нарахування субсидії на житлово-комунальні послуги ОСОБА_4 , 1943 р.н., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 за період з 2013 по 2019 р.р. та щодо призначення, нарахування субсидії на житлово-комунальні послуги ОСОБА_6 за період з 2013 по 2019 р.р.

У задоволенні заяв представника відповідача про встановлення додаткового строку для подання доказів про виклик свідків; про продовження встановленого судом строку на надання відзиву на позовну заяву; про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні заяв відповідача про продовження встановленого судом строку на надання відзиву на позовну заяву, про виклик свідків, про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу зустрічної позовної заяви, про встановлення додаткового строку для подання доказів, постановити нову ухвалу, якою задовольнити вищевказані клопотання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Щодо відмови у продовженні встановленого судом строку на надання відзиву на позовну заяву та заяви про виклик свідків вказує на те, що суд при її ухваленні, всупереч нормам процесуального права, не навів жодних мотивів відхилення доводів відповідача щодо поважності причин пропущення ним строку на надання відзиву, окрім посилання на факт пропущення відповідачем встановленого судом процесуального строку. Натомість, представник відповідача у своїй заяві про продовження строку на надання відзиву, а також в ході підготовчого судового засідання вказувала на те, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.01.2019 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі, відповідачу було надано строк на надання відзиву протягом 15 днів з дня отримання ухвали, копії позовної заяви та доданих до неї документів. Однак у зв`язку з тим, що представник відповідача ознайомилась з матеріалами справи вже після спливу встановленого судом 15- денного строку на надання відзиву, а саме 26.02.2019 р. (що підтверджується відповідними даними, що містяться в матеріалах справи), то таким чином, була позбавлена реальної можливості подати відзив та заяву про продовження процесуального строку до закінчення цього строку, як того вимагає закон. Зазначає, що наслідком відмови у продовженні процесуального строку на подання відзиву стане відсутність у відповідача можливості взагалі представити суду свою правову позицію, підкріплену відповідними доказами. Щодо відмови у поновленні пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви та заяви про встановлення додаткового строку для подання доказів зазначає наступне. Вказує, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали в цій частині також не навів жодних мотивів відхилення доводів відповідача щодо поважності причин пропуску ним строку на подання зустрічної позовної заяви та заяви про встановлення додаткового строку для подання доказів. Зазначає, що 19.04.2019 р., після отримання висновку автотоварознавчого дослідження N«6756 від 18.04.2019 р. та листів-відповідей на адвокатські запити, представником відповідача негайно 22.04.2019 року, оскільки 20.04.2019 р. та 21.04.2019 р. є вихідними днями було подано зустрічну позовну заяву з долученими до неї письмовими доказами, тому вважає, що за незалежних від відповідача причин ним було пропущено встановлений законом процесуальний строк на подачу зустрічного позову. Звертає увагу суду на те, що в даному випадку спільний розгляд первісного та зустрічного позовів є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин і задоволення зустрічного позову може виключити задоволення первісного позову. З огляду на викладене, вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення (ухвали) суд не врахував положення закону про мотивованість судового рішення, не проаналізував сталу судову практику Європейського суду щодо підстав для продовження та поновлення пропущеного процесуального строку, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що справа знаходиться в суді вже більше року з серпня 2018 року, та представники відповідача неодноразово знайомились з матеріалам справи та знали про позовну заяву ОСОБА_1 , вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами. Крім того, зазначає, що подаючи відзив на позовну заяву відповідач лише через певний час надав клопотання щодо продовження строку на подання відзиву навіть не з відзивом на позовну заяву, що повністю суперечить вимогам ч. 4 ст. 127 ЦПК України. Звертає увагу суду на те, що відповідач пропустив строк для подання зустрічного позову та ніяким чином не обґрунтував поважність пропуску зазначеного строку та не надав суду доказів, які б підтверджували та обґрунтовували поважність пропуску строку. Враховуючи, що до своєї заяви представник відповідача не надає докази пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву з додатками, заяви про надання доказів, зустрічного позову, заяви відповідача про виклик свідків з поважних причин, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм діючого законодавства.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника відповідача про встановлення додаткового строку для подання доказів про виклик свідків; про продовження встановленого судом строку на надання відзиву на позовну заяву; про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача пропущено процесуальний строк, причини пропуску строку суд визнав неповажними.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви представника відповідача про встановлення додаткового строку для подання доказів про виклик свідків; про продовження встановленого судом строку на надання відзиву на позовну заяву; про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи з позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду 10 серпня 2018 року, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.01.2019 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, надано строк для відзиву протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Заява про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 подана до суду 23.07.2019 року та ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.08.2019 року була прийнята до розгляду. Крім того, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.08.2019 року до матеріалів справи долучено надані представником позивача відповідь на адвокатський запит УПСЗН ХРДА від 31.07.2019 року; відповідь на адвокатський запит УПСЗН ХРДА від 31.07.2019 року. Витребувано інформацію: з УПСЗН адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо призначення, нарахування субсидії на житлово-комунальні послуги ОСОБА_4 , за період з 2013 р. по 2019 р. та щодо призначення, нарахування субсидії на житлово- комунальні послуги ОСОБА_6 за період з 2013 р. по 2019 р. У задоволенні заяв представника відповідача про встановлення додаткового строку для подання доказів про виклик свідків; про продовження встановленого судом строку на надання відзиву на позовну заяву; про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви відмовлено.

Так, згідно ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Частиною 7 ст. 83 ЦПК України передбачено, що якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

Згідно ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Згідно ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Статтею 193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.258 ЦПК України одним із видів судового рішення є ухвала.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

В п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

ОСОБА_2 наполягає на тому, що процесуальний строк ним було пропущено з поважних причин, а саме що його представник був ознайомлений з матеріалами справи лише після спливу встановленого судом строку на надання відзиву, після чого нею був замовлений висновок автотоварознавчого дослідження,направлені адвокатські запити, тому вчинити відповідні процесуальні дії відповідач отримав змогу лише після отримання відповідних відомостей та доказів.

Суд першої інстанції не надав жодної оцінки доводам представника відповідача щодо наведених ним причин пропуску процесуальних строків, не навів будь-яких мотивів, з яких зазначені причини вважає неповажними, обмежившись лише констатацією факту пропуску строків.

Не вмотивована відмова у поновленні процесуальних строків може спричинити порушення принципу рівності сторін в цивільному процесі.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам закону.

Оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_2 потребують перевірки, виділені матеріали справи не містять доказів того, коли відповідач отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно вирішити питання та надати оцінку наявності або відсутності підстав поновлення строку, тому ухвала підлягає скасуванню в оскаржуваній частині із направленням справи для продовження розгляду.

При продовженні розгляду справи суду першої інстанції необхідно розглянути по суті заяви представника відповідача та прийняти рішення із наведенням відповідних мотивів.

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. За таких обставин відповідно до пункту 1 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року в частині відмови у задоволенні заяв представника відповідача про встановлення додаткового строку для подання доказів про виклик свідків; про продовження встановленого судом строку на надання відзиву на позовну заяву; про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді І.В. Бурлака

О.В. Маміна