ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/554/19

Головуючий у першій інстанції - Коваленко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1173/19

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Іванової Г.П.,

за участю секретаря Герасименко Ю.О.,

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА», Управління Служби безпеки України в Чернігівській області,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

особи, які подали апеляційну скаргу: представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Денисенко Сергій Вікторович, Управління Служби безпеки України в Чернігівській області,

на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 03.07.2019, м. Прилуки,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 р. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися з позовом до МТСБУ, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (далі по тексту - ПрАТ «СК «Провідна»), УСБУ в Чернігівській області, в якому, після уточнення позовних вимог, остаточно просили стягнути солідарно з МТСБУ кожному по 9600 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та по 47266 грн 20 коп. на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника; з ПрАТ «СК «Провідна» - кожному по 9600 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та по 47266 грн 20 коп. на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника; з УСБУ в Чернігівській області - по 300000 грн 00 коп. кожному у відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2016 в результаті зіткнення автомобіля ВАЗ 21101, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , яким керував третя особа ОСОБА_4 , з автомобілем «Пежо Боксер», кузов № НОМЕР_2 , який використовувався УСБУ в Чернігівській області і яким керував співробітник цього Управління - старший лейтенант ОСОБА_3 (третьої особи), донька позивачів ОСОБА_6 - пасажир автомобіля ВАЗ 21101 загинула на місці події. В момент цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 виконував свої службові обов`язки. Кримінальне провадження, що порушувалося за фактом пригоди, про яку йдеться, закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України (за відсутності в діянні ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення). Позивачі зазначають, що смертю дочки їм завдано значних моральних страждань. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21101 ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» згідно з полісом № АЕ 4731324, то моральна шкода в розмірі по 9600 грн 00 коп. та шкода, заподіяна смертю їхньої дочки в розмірі по 47266 грн 20 коп. - в межах страхового відшкодування повинна бути стягнута ПрАТ «СК «Провідна». Цивільна відповідальність водія ОСОБА_3 не була застрахована, а тому моральна шкода в розмірі по 9600 грн 00 коп. та шкода, заподіяна смертю їх дочки, в розмірі по 47266 грн 20 коп. має відшкодовуватись МТСБУ. Враховуючи похилий вік позивачів, обсяг їхніх душевних страждань, тяжкість вимушених змін у їхньому житті, моральну шкоду у розмірі по 300000 грн 00 коп. вони просять стягнути з УСБУ в Чернігівській області, так як ОСОБА_3 під час дорожньо-транспортної пригоди перебував при виконанні службових обов`язків. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 також просили стягнути з відповідачів відшкодування судових витрат.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди: з ПрАТ «СК «Провідна» - по 9600 грн 00 коп., з УСБУ в Чернігівській області - по 100000 грн 00 коп.; в задоволенні інших вимог відмовлено. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив з такого:

- смерть ОСОБА_6 сталася в результаті взаємодії двох джерел підвищеної безпеки - автомобілів «Пежо Боксер», що використовувався УСБУ в Чернігівській області, яким у момент події керував його співробітник, виконуючи службове завдання (старший лейтенант ОСОБА_3 - третя особа), та автомобілем ВАЗ 21101, яким у момент події керував ОСОБА_4 (третя особа); вина третіх осіб у скоєнні цієї пригоди відсутня;

- оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, про яку йдеться, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована ПрАТ «СК «Провідна», то це товариство має відшкодовувати моральну шкоду, заподіяну позивачам смертю їхньої дочки, в межах ліміту відповідальності за таку шкоду;

- так як автомобіль «Пежо Боксер», яким керував ОСОБА_3 у момент пригоди, в контексті п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не був ні у власності, ні у законному користуванні УСБУ в Чернігівській області, то в УСБУ в Чернігівській області не виникло обов`язку застрахувати цей автомобіль відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тож в силу ст. 1172 ЦК України моральна шкода, заподіяна позивачам цим автомобілем, підлягає відшкодуванню УСБУ в Чернігівській області, а не МТСБУ;

- виходячи з принципів розумності та справедливості, розмір моральної шкоди визначено у сумі по 100000 грн 00 коп. кожному позивачеві;

- наявність у ОСОБА_1 й ОСОБА_2 потреби у допомозі доньки не доведено.

В апеляційній скарзі представник позивачів - адвокат Денисенко С.В. просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог і в цій частині ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- МТСБУ має відшкодувати шкоду, завдану ОСОБА_1 й ОСОБА_2 незастрахованим автомобілем «Пежо Боксер». Відсутність державної реєстрації цього автомобіля та незабезпечення його страховим полісом є підставою для подання регресного позову до власника або водія автомобіля, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, після сплати МТСБУ страхового відшкодування, а не підставою для відмови у сплаті страхового відшкодування;

- суд І інстанції безпідставно зменшив розмір відшкодування моральної шкоди кожному з позивачів до 100000 грн 00 коп., хибно врахувавши відсутність вини учасників дорожньо-транспортної пригоди у спричиненні цієї шкоди та безпідставно не врахувавши як можливість відповідачів відшкодувати її у визначеному позивачами розмірі, так і приписи ст. 1193 ЦК України.

В апеляційній скарзі УСБУ в Чернігівській області просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо стягнення з цього Управління моральної шкоди, яка не покрита страховими виплатами, у розмірі по 100000 грн 00 коп. кожному з позивачів, а також судового збору на користь держави. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- суд І інстанції помилково не врахував, що смерть потерпілої настала внаслідок дії джерел підвищеної небезпеки, при цьому в діях водіїв не встановлено невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України та відсутня їх вина у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка є об`єктом судового розгляду;

- позивачі не надали доказів обґрунтування наявності та розміру моральної шкоди; судом не враховано, що ОСОБА_3 вживав заходів для зменшення можливих моральних страждань ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , а саме надав їм кошти в загальній сумі 77500 грн 00 коп. як компенсацію моральних та матеріальних збитків, завданих смертю потерпілої, після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 письмово повідомили, що за фактом загибелі їхньої доньки вони не мають до ОСОБА_3 жодних претензій. Отже визначений судом розмір відшкодування позивачам моральної шкоди є надмірним.

У судовому засіданні представник УСБУ в Чернігівській області підтримав апеляційну скаргу цієї установи, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в частині вимог до УСБУ в Чернігівській області просив відхилити, а представник МТСБУ просила відхилити апеляційні скарги в частині вимог до цього бюро.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга УСБУ в Чернігівській області підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника позивачів - адвоката Денисенка С.В. - частковому задоволенню.

Так, у справі встановлено наступне.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі № 751/4899/14 від 26.05.2014 про притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України автомобіль «PEUGEOT BOXER», державний реєстраційний № НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2 , конфісковано на користь держави, що підтверджено копією цієї постанови, яка набрала законної сили (арк. 219).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області від 10.10.2014 ВП № 43647303, що прийнята при примусовому виконанні вищевказаної постанови Новозаводського районного судом м. Чернігова, замінено зберігача майна у виконавчому провадженні з Чернігівської митниці Міндоходів України на Управління Служби безпеки України у Чернігівській області. Згідно з актом цього ж державного виконавця від 21.10.2016, автомобіль «Пежо Боксер», кузов № НОМЕР_2 , передано на зберігання УСБУ у Чернігівській області (копії цих постанови й акту на арк. 27, 145).

Рапортом заступника начальника - начальника ГВКР УСБУ в Чернігівській області на ім`я начальника цього Управління запитано дозвіл на право керування службовим автомобілем цього ж Управління його співробітникам у разі службової необхідності, в тому числі й дозвіл старшому лейтенанту ОСОБА_3 . На цьому рапорті мається примітка начальника гаража ВГЗ УСБУ в Чернігівській області від 26.12.2016 про те, що всі перелічені у ньому співробітники (в тому числі і ОСОБА_3 ) склали заліки з перевірки знань Правил дорожнього руху та практичних навичок керування транспортними засобами, що всі вони проінструктовані щодо неухильного дотримання цих Правил тощо (копія цього рапорту на арк. 26).

Згідно з копією акту приймання машини водієм від грудня 2016 р., автомобіль «PEUGEOT BOXER», шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску, прийнято водієм УСБУ в Чернігівській області ОСОБА_3 (арк. 146).

Копією листа регіонального сервісного центру в Чернігівській області МВС України № 31/25/6-1318 від 19.12.2016 підтверджено, що автомобіль «PEUGEOT BOXER», № кузова НОМЕР_2 , відповідно до наявних баз даних, серед зареєстрованих на території України не значиться (арк. 24, 25).

У постанові слідчого військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України від 19.08.2018 про закриття кримінального провадження № 0000115 зазначено наступне. 28.12.2016 о 07 год. 45 хв. на автодорозі Чернігів-Прилуки-Пирятин, поблизу с. Тополя Прилуцького району, між автомобілем «Пежо Боксер» номер кузова НОМЕР_2 , що використовувався УСБУ в Чернігівській області, яким керував співробітник цього Управління - старший лейтенант ОСОБА_3 , та автомобілем ВАЗ 21101, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , на смузі руху останнього відбулося зіткнення. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , яка була пасажиром автомобіля ВАЗ 21101, від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події. 28.12.2016 інформацію про вказану дорожньо-транспортну подію було внесено до ЄРДР за № 0000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом «Пежо Боксер», № кузова НОМЕР_2 , не було допущено порушень правил дорожнього руху, що перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Кримінальне провадження № 0000115 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (копія цієї постанови на арк. 19-22).

Факт виконання ОСОБА_3 службового завдання у момент дорожньо-транспортної пригоди, що є об`єктом судового розгляду, жодним з учасників справи не осапорюється.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля ВАЗ 21101, державний реєстраційний № НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 (арк. 23) і його цивільно-правова відповідальність, на день події, яка є об`єктом судового розгляду у цій справі, була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до полісу обов`язкового страхування № АЕ4731324, що підтверджено роздруківкою з сайту ОСЦПВВТЗ (Обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів) від 12.02.2019 (арк. 28).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 26.05.1981 вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (арк. 13). 08.08.2009 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, після реєстрації якого остання змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (арк. 14).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

У справі відсутні докази, що у дорожньо-транспортній пригоді, про яку йдеться, мається вина ОСОБА_4 , і цей факт жодним з учасників справи не оспорюється. Отже для страховика його автомобіля - ПрАТ «СК «Провідна» ця подія не є страховим випадком. Тому підстав для задоволення позову за рахунок цього товариства немає.

Будь-який автомобіль, в тому числі й автомобіль «Пежо Боксер», номер кузова НОМЕР_2 , є річчю, користування якою неодмінно призведе до зменшення її цінності.

Згідно з п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Статтею 37 цього ж Закону України визначено, що експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів забороняється.

У статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Частина 2 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» приписує, що зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягував (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування.

З наведених норм права випливає, що є противоправною експлуатація УСБУ в Чернігівській області автомобіля «Пежо Боксер», номер кузова НОМЕР_2 , який цим Управлінням використовувався в момент дорожньо-транспортної пригоди, про яку йдеться. Відповідно є незаконною і передача для експлуатації цього автомобіля керівництвом УСБУ у Чернігівській області співробітникові цього Управління - старшому лейтенанту ОСОБА_3 . В свою чергу ОСОБА_3 , маючи посвідчення водія (що підтвердив апеляційному суду представник УСБУ в Чернігівській області), не міг бути необізнаним про неможливість експлуатації транспортного засобу, незареєстрованого на території України та незабезпеченого полісом страхування цивільно-правової відповідальності. Також він не міг бути необізнаним і з приводу того, що автомобіль «Пежо Боксер», номер кузова НОМЕР_2 , не має державної реєстрації в Україні і що він не забезпечений договором обов`язкової цивільно-правової відповідальності. Тож в силу ст. 60 Конституції України ОСОБА_3 мав відмовитися від експлуатації автомобіля «Пежо Боксер», номер кузова НОМЕР_2 , але він цього не зробив.

З наведених обставин, норм права і виходячи з положень ст.ст. 1 п. 1.5, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у їх сукупності випливає й те, що задовольняти позовні вимоги за рахунок МТСБУ також не є можливим (внаслідок порушення посадовими особами УСБУ в Чернігівській області законодавчо встановленої заборони експлуатувати на території України незареєстрований у встановленому порядку і не забезпечений договором обов`язкового страхування автомобіль «Пежо Боксер», номер кузова НОМЕР_2 ).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Частиною 2 ст. 1168 цього Кодексу передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується, зокрема, її батькам. Стаття 1187 цього ж Кодексу приписує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У статті 1174 цього ж Кодексу зазначено, що шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями чи діями посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Отож у справі встановлено, що шкоду, про яку йдеться у позовній заяві, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 завдано внаслідок загибелі їхньої доньки ОСОБА_6 під час дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої наїздом на автомобіль, у якому вона перебувала як пасажир, автомобіля, яким керував третя особа ОСОБА_3 , виконуючи посадові обов`язки офіцера УСБУ в Чернігівській області, і який експлуатував цей автомобіль без дотримання вимог наведених вище правових норм за завданням посадової особи вищого рівня цього ж Управління (посадовими особами органу державної влади), на автомобіль, у якому вона була пасажиром і яким керував ОСОБА_4 без будь-яких порушень Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабміну України від 10.102001 № 1306 (з наступними змінами). Тобто позивачам (фізичним особам) завдано шкоди джерелом підвищеної небезпеки, яке неправомірно експлуатували посадові особи органу державної влади.

Отже шкода, що є предметом судового розгляду у цій справі, в силу ст. 1174 ЦК України має відшкодовуватися державою. Відповідно до підп. 3 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 (з наступними змінами), державу в цих правовідносинах уособлює Державна казначейська служба України. Процедура відшкодування цієї шкоди врегульована Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (з наступними змінами). Тож відповідачами у цій справі мають бути УСБУ в Чернігівській області і держава в особі Державної казначейської служби України. Оскільки останню не залучено до участі у справі, то її розгляд не може закінчитися задоволенням позову. Ця обставина в силу п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги УСБУ в Чернігівській області й тим, що позивачі від сплати судового збору звільнені на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на користь УСБУ в Чернігівській області з бюджету слід стягнути на відшкодування судового збору 3000 грн 00 коп., який сплачено за подання апеляційної скарги (платіжне доручення і квитанція на арк. 173, 183).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Денисенка Сергія Вікторовича задовольнити частково, апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області задовольнити, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», Управління Служби безпеки України в Чернігівській області про відшкодування шкоди відмовити.

Стягти з УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 22030101, , № рахунку (IBAN) UA6080032 (код класифікації доходів бюджету 22030101), банк Казначейство України (ЕАП), на користь Управління Служби безпеки України в Чернігівській області 3000 (три тисячі) грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Ідентифікаційні дані сторін:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- Моторне (транспортне) страхове бюро України, код 21647131, місцезнаходження: Русанівський бульв., № 8, м. Київ;

- Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА», код 23510137, місцезнаходження: Повітрофлотський пр., №. 25 м. Київ,

- Управління Служби безпеки України в Чернігівській області, код 20001757, місцезнаходження: вул. Шевченка, № 28, м. Чернігів.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову виготовлено 28.10.2019.

Головуючий: Судді: