справа № 691/685/19
провадження № 2/691/485/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради Черкаської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Вербівської сільської ради Черкаської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Вербівською сільською радою Городищенського району Черкаської області 15 вересня 2012 року, Серії НОМЕР_1 , актовий запис №24. Після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . 14 липня 2008 року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області та зареєстрований в реєстрі №286. За змістом заповіту, на випадок своєї смерті ОСОБА_2 зробив розпорядження, згідно якого належний йому будинок в АДРЕСА_1 з надвірними спорудами і присадибною земельною ділянкою, земельну ділянку (пай) 2,1832 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 виданий 25 червня 2004 року і знаходиться в оренді СТОВ АФ «Злагода», майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Вербівське» Серії НОМЕР_3 виданий 27 лютого 2002 року, соціальні виплати та все майно, що належить йому і буде належати на день смерті заповів ОСОБА_1 .. Для того, щоб оформити право власності на спадкове майно, 14 травня 2019 року, через свого представника, звернувся до Городищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Постановою нотаріуса від 14 травня 2019 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Гадарь ОСОБА_3 , за життя, не зареєстрував право власності на будинковолодіння, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 30 січня 2019 року №40. Належність будинковолодіння ОСОБА_2 підтверджується довідкою Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області від 23 травня 2019 року №440. За ОСОБА_2 рахується земельна ділянка площею 0,42 га, згідно запису №423 в земельно-кадастровій Книзі сільської ради 2011-2021 років за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 30 січня 2019 року, до складу домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 входить: житловий будинок загальною площею 54,9 кв.м. (літер А-1); веранда (літер а); літня кухня (літер Б), сарай (літер В); прибудова (літер В); погріб (літер Г); колодязь (№1); огорожа (№2); огорожа (№3); ворота з хвірткою (№4). В зв`язку з тим, що на будинковолодіння правовстановлюючі документи відсутні, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 , будучи повідомленими про слухання справи, не з`явилися, надали клопотання від 02 липня 2019 року за вх.№3941/19 про розгляд цивільної справи без їх участі, в якому зазначили, що позовні вимоги підтримують та просили позов задоволити.

Представник відповідача Вербівської сільскої ради Городищенського району Черкаської області повідомлений належним чином про розгляд справи, у судове засідання не прибув, але надав суду заяву від 12 червня 2019 року за вхідним №3590/19, в якій зазначив про можливість слухання справи у його відсутність та задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Неявка учасників справи не перешкоджає судовому розгляду, так як повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог та при відсутності зустрічних вимог відповідача, розглянувши заяву відповідача про визнання позову, враховуючи відсутність від нього відзиву, заперечення, чи то клопотання про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Частинами 1 та 2 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Держави-учасниці Конвенції зобовязані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності, згідно ст. 41 Конституції України. Право власності на мирне володіння майном не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує врегулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності, у тому числі й позбавляти громадян власності. При цьому в таких діях держава повинна дотримуватися усталених принципів правомірного втручання, зокрема тих, що напрацьовані ЄСПЛ, через рішення якого відбувається розуміння змісту норм Конвенції, Першого протоколу, їх практичне застосування.

Європейський Суд з прав людини виходить із того, що положення ст. 1 Першого протоколу містить три правила: (а) перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; (б) друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у право на мирне володіння майном правомірним; (в) третє визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє правило стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується доказами у справі наступне. Із свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме: будинок в АДРЕСА_1 з надвірними спорудами і присадибною земельною ділянкою; земельну ділянку (пай) 2,1832 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 виданий 25 червня 2004 року; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Вербівське» Серії НОМЕР_3 виданий 27 лютого 2002 року. За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 14 липня 2008 року, згідно якого все майно, що належить йому і буде належати на день смерті, заповідав синові ОСОБА_1 .. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №54782313 від 17 січня 2019 року, вище зазначений заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за №45173274 та не скасований (а.с.10). Як вбачається із довідки Городищенського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 30 січня 2019 року №40, станом на 01 січня 2013 року за ОСОБА_2 право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.16). Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого станом на 30 січня 2019 року, до складу будинковолодіння АДРЕСА_1 входить: житловий будинок загальною площею 54,9 кв.м. (літер А-1); веранда (літер а); літня кухня (літер Б), сарай (літер В); прибудова (літер В); погріб (літер Г); колодязь (№1); огорожа (№2); огорожа (№3); ворота з хвірткою (№4) (а.с.11-15). Згідно звіту про оцінку майна №18-190521-027, ринкова вартість будинку становить 64 612 грн. 08 коп. (а.с.14). Згідно довідки Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 28 грудня 1993 року №48, ОСОБА_2 передано у приватну власність, безкоштовно, для ведення підсобного господарства земельну ділянку розміром 0,42 га (а.с.17), на яку правовстановлюючі документи не виготовлялися, що підтверджується довідкою Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області від 07 лютого 2019 року №90 (а.с.18). Позивач, 14 травня 2019 року, через свого представника, звернувся до Городищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, але згідно постанови нотаріуса отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок (а.с.19).

Враховуючи наведене, суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності на спадкове майно, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

В силу ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо він в установлений строк, ст.1270 ЦК України, не заявив відмову від неї. Перешкод для прийняття спадщини після померлого, судом не встановлено. Будинок, який є предметом судового розгляду, не перебуває під заставою, не належить іншим особам. З метою узаконення спадщини, суд, вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем покійного ОСОБА_2 , який має право та виявив бажання юридично оформити спадкове право власності на майно спадкодавця, тобто, на житловий будинок з надвірними спорудами.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 ; копією заповіту від 14 липня 2008 року; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №54782313 від 17 січня 2019 року; копією довідки Городищенського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 30 січня 2019 року №40; копією Технічного паспорту на будинковолодіння АДРЕСА_1 ; копією довідки Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 28 грудня 1993 року №48; копією довідки Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області від 07 лютого 2019 року №90; копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від14 травня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради Черкаської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається із: житлового будинку загальною площею 54,9 кв.м. (літер А-1); веранди (літер а); літньої кухні (літер Б), сараю (літер В); прибудови (літер В); погріба (літер Г); колодязя (№1); огорожі (№2); огорожі (№3); воріт з хвірткою (№4), в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити учасникам справи, для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області.

Суддя О. М. Савенко