ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Чернівці

Справа №727/4161/19

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.

секретар Герман Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , інтереси якого представляє ОСОБА_4 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 серпня 2019 року, (головуючий у 1-й інстанції Волошин С.О.),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він на підставі договору суборенди від 15 січня 2018 року, укладеного між ним та приватним підприємцем ОСОБА_5 , користується контейнером АДРЕСА_3.

10 березня 2018 року відповідач ОСОБА_3 з власної ініціативи проводив зварювальні роботи на ринку, в тому числі й біля його контейнера, оскільки він не просив відповідача проводити дану роботу. Зазначене зафіксовано камерою відеоспостереження. Під час проведення зварювальних робіт ОСОБА_3 пошкодив його товар, чим спричинив матеріальну шкоду.

Позивач намагався врегулювати даний конфлікт та отримати компенсацію завданої шкоди в добровільному порядку, проте відповідач свою вину не визнає.

14 березня 2018 року він звернувся до поліції за даним фактом. Подальшою перевіркою при опитуванні ОСОБА_3 повідомив, що дійсно 10.03.2018 року проводив зварювальні роботи на ринку «Карпати» та до нього

___________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/943/19 Категорія 29

підійшов громадянин на ім`я ОСОБА_6 , який попросив приварити балку, однак під час виконання роботи за ролету пішов дим, після чого прийшов вищевказаний громадянин та повідомив, що пошкодив товар.

Відповідно до видаткової накладної №384 від 08.02.2018 року вартість пошкодженого товару становить 64 000 гривень, які повинні бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі з підстав, передбачених ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України.

Указував, що неправомірними діями відповідача йому також завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням його майна, необхідністю відновлення свого порушеного права в суді, що вимагає багато часу та життєвої енергії.

Розмір моральної шкоди ним оцінений в тому числі й з урахуванням поведінки відповідача, який протягом всього часу жодним чином не намагався відшкодувати завдані збитки та становить 5000 грн.

Згідно зменшених позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь завдану шкоду в розмірі 59955 грн 03 коп., з яких 54355 грн 03 коп. - матеріальна шкода, 5000 грн - моральна шкода;

стягнути з відповідача на його користь судові витрати та витрати на правову допомогу в сумі 8500 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану шкоду в розмірі 33376 грн 89 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3862 грн 80 коп.

На вказане рішення ОСОБА_3 , інтереси якого представляє ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги мотивує тим, що зварювальні роботи проводив не з власної ініціативи, а на неодноразові прохання позивача, що підтвердив свідок ОСОБА_7 , позивачем не надано доказів на підтвердження того, що загорання його товару відбулося саме через зварювальні роботи, які проводив відповідач 10.03.2018 року, зокрема не долучено відповідний акт про факт пожежі, відсутній технічний висновок про причини пожежі, а висновок працівників поліції за результатами розгляду матеріалів ЖЕО №5142 від 16.03.2018 року не є належним доказом, оскільки працівники поліції не наділені повноваженнями визначати причини виникнення пожежі та її наслідки.

Наявна в матеріалах справи видаткова накладна, в якій зазначено моделі товару, кількість та ціни, не підтверджує той факт, що саме цей товар було пошкоджено при пожежі. Відсутні відповідні сертифікати якості та моделі вказаного товару, що ставить під сумнів його дійсну кількісну наявність та грошову оцінку.

Крім цього, до позовної заяви не долучено докази про проведення комісійної інвентаризації із залученням його до її проведення, під час якої було б встановлено кількість пошкодженого товару, його найменування та грошову вартість. Заявлена кількість нібито пошкодженого товару не відповідає дійсності, що було підтверджено показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

Також указує, що у висновку судової товарознавчої експертизи №259-Р зазначено ринкову вартість іншої моделі кросівок марки Adidas, яка не має відношення до даної справи, у висновку експерта вказано, що об`єкти на дослідження надійшли в не опечатаному вигляді, поміщені до картонної коробки. Даний факт унеможливлює встановлення точної кількості пошкодженого товару.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 серпня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено факт задання шкоди незаконними діями позивача, а тому шкода підлягає відшкодуванню. При визначенні розміру матеріальної шкоди судом вирахувана сума вартості можливої реалізації товару.

Колегія суддів вважає правильними зазначені висновки суду.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкоду, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Судом установлено, що на підставі договору суборенди від 15 січня 2018 року, укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , акту прийому-передачі торгового місця в суборенду останній користується контейнером АДРЕСА_3 (а.с.14-17).

Згідно висновку за результатами розгляду матеріалів ЖЕО №5142 від 16.03.2018 року, затвердженим начальником Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Параскинюком І.Б., встановлено, що 10 березня 2018 року на ринку «Карпати» в контейнері НОМЕР_1 ОСОБА_3 під час проведення зварювальних робіт пошкодив товар, чим спричинив матеріальну шкоду, що стало підставою для зверненням до органів Національної поліції. Подальшою перевіркою ОСОБА_3 повідомив, що дійсно 10.03.2018 року проводив зварювальні роботи на ринку "Карпати" та до нього підійшов громадянин на ім`я ОСОБА_6 , який попросив приварити балку, однак під час виконання робіт за ролету пішов дим, після чого прийшов вище вказаний громадянин та повідомив про пошкодження товару (а.с.18).

Проведення вказаних зварювальних робіт над контейнером позивача ОСОБА_3 не заперечується та підтверджується іншими доказами, наявними в справі, показами свідків.

Відповідно до видаткової накладної №384 від 08.02.2018 року покупець ПП ОСОБА_1 придбав в магазині «Водолій» , що розташований в АДРЕСА_2 , ФОП ОСОБА_10 , товар на загальну суму 64 000 гривень (а.с.19).

Згідно висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26.06.2019 року №259-P загальна сума ринкової вартості пошкодженого товару, наданого на експертизу, складає 33376 грн 89 коп. (а.с. 118-150).

Судом встановлено, що в резолютивній частині висновку експертизи допущено помилку в написанні моделі (артикуль) чоловічих кросівок марки «Adidas» «AQ5846» замість вірного «Adidas» «AQ5848». Крім цього, в частині 5-ій резолютивної частини висновку допущено арифметичну помилку під час сумування ринкової вартості кросівок можливої реалізації в одну копійку (зазначено за 3 шт. 3968,71 грн замість правильної суми 3968,70 грн).

У висновку експертизи зазначено, що частково пошкоджений товар (взуття) позивача можливий до реалізації, тому суд першої інстанції правомірно зменшив загальну суму ринкової вартості пошкодженого товару на суму вартості можливої реалізації товару.

Відповідно до частини 3 статті 12, частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показанням свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8

Судом установлено, що ОСОБА_3 не підтверджено кваліфікацію зварника (зварювальника), не надано диплому, сертифікату, посвідчення чи будь-якого іншого документу, що підтверджує правомірність здійснених ним зварювальних робіт, а також не надано доказів перебування в трудових чи інших відносинах із суб`єктом господарювання незалежно від форми власності, який має право здійснювати діяльність з оброблення металів та нанесення покриттів на метали, механічним обробленням металевих виробів, зварювальних робіт, тощо.

Отже, відповідачем здійснювались зварювальні роботи у контейнері позивача з порушенням правил безпеки, що є протиправним.

Діяльність ОСОБА_3 перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із завданою позивачу шкодою, що підтверджується показаннями свідків та не заперечується останнім. Зазначене спростовує доводи апелянта про недоведеність загорання товару через зварювальні роботи. Відсутність акту про факт пожежі не може бути підставою для відмови в позові, оскільки вина відповідача в заподіянні шкоди майну ОСОБА_1 доведена наявними в справі доказами та не спростована останнім.

Відповідачем у порушення вимог частини другої статті 1166 ЦК України, яка закріплює презумпцію вини відповідача, статті 81 ЦПК України не доведено, що заявлена та надана експерту кількість пошкодженого товару не відповідає дійсності, а з показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які на його думку підтверджують вказану обставину, не вбачається, яка точна кількість товару була пошкоджена.

Доводи апеляційної скарги про те, що у висновку судової товарознавчої експертизи вказано моделі взуття, які не зазначені в переліку пошкоджених, не свідчать про невідповідність зазначеного висновку вимогам щодо належності та допустимості доказів. Судом установлено, що в резолютивній частині висновку експертизи допущено помилку в написанні моделі (артикуль) чоловічих кросівок марки «Adidas» «AQ5846» замість вірного «Adidas» «AQ5848».

З огляду на викладення, суд першої інстанції, належним чином оцінивши подані сторонами докази та визнаючи розмір відшкодування майнової шкоди в сумі 33376 грн 89 коп., обґрунтовано виходив із того, що позивачем надано належні докази на підтвердження заявленого розміру відшкодування майнової шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , інтереси якого представляє ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк