Головуючий у 1-й інстанції Дочинець С.І.
Суддя-доповідач: Ткаченко Т.Б.
У х в а л а

03 липня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі судді Ткаченко Т.Б., розглянув заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової Галини Леонідівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вугледарського міського суду міста Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в :

В провадженні Донецького апеляційного суду знаходиться цивільна справа № 223/120/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вугледарського міського суду міста Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2019 року, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10 червня 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Гаврилову Г.Л. та членів колегії суддів Зайцеву С.А. та Пономарьову О.М. (а.с.62).

Ухвалою Донецького апеляційного суду у складі судді Гаврилової Г.Л. від 14 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 24 червня 2019 року у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Гаврилової Г.Л. (головуючого судді), суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М. закінчено підготовчі дії для апеляційного розгляду та справу призначено до розгляду у судовому засіданні Донецького апеляційного суду в м.Маріуполі на 16 липня 2019 року о 10:00 годин з повідомленням (викликом) сторін.

01 липня 2019 року до Донецького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової Г.Л.

Заяву мотивовано тим, що під головуванням судді Гаврилової Г.Л. апеляційним судом Донецької області у справі № 223/597/17 прийнято постанову від 03 липня 2018 року, якою скасовано рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 05 березня 2018 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСББ «Фенікс-Вугледар» про вселення задоволено. ОСОБА_2 . вселено в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Донецької області від 03 липня 2018 року у цій справі та зупинено виконання постанови апеляційного суду.

У заявника ОСОБА_1 є сумніви стосовно об`єктивності судді Гаврилової Г.Л., оскільки учасники справи є сторонами у іншій цивільній справі, рішення в якій ухвалено за участю судді Гаврилової Г.Л.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 02 липня 2019 року визнано необґрунтованим відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Гаврилової Г.Л. Заяву про відвід судді Гаврилової Г.Л. передано для вирішення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Автоматизованою системою документообігу Донецького апеляційного суду для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової Г.Л. визначено суддю Ткаченко Т.Б. (а.с.82).

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід колегії суддів вирішується без повідомлення учасників справи.

Вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової Г.Л. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Однак, відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві не навела підстав для відводу судді Гаврилової Г.Л., визначених ст.ст.36, 37 ЦПК України. Доводи її заяви про відвід судді зводяться до незгоди з рішення суду, ухваленого суддею Гавриловою Г.Л. в іншій цивільній справі.

Відповідно до частин 1-4, 14-17 статті 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.

Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Посилання заявника на те, що суддя Гаврилова Г.Л. ухвалювала судове рішення в іншій цивільній справі, сторони в якій є учасниками даної справи, тому викликає у них недовіру та сумніви в об`єктивності є безпідставними.

Заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Гаврилової Г.Л. при розгляді даної справи.

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Донецького апеляційного суду Гаврилова Г.Л. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Європейський суд з прав людини також вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до частини другої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заявника не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Гаврилової Г.Л.

За таких обставин, даних, які б прямо чи опосередковано свідчили про заінтересованість судді у результаті розгляду цивільної справи № 223/120/19, а також інших доказів, які б могли свідчити про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Гаврилової Г.Л. матеріали не містять.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Донецького апеляційного суду Гаврилової Г.Л. визнається безпідставною, а тому, у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

У х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилової Галини Леонідівни по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вугледарського міського суду міста Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2019 року - відмовити.

Повернути справу до канцелярії Донецького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Т.Б.Ткаченко