Ухвала

05 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 760/14910/14-ц

провадження № 61-6022 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_2, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі за клопотанням ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року позов публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0118/07/00-Z від 23 жовтня 2007 року у розмірі 939 090 грн. 15 копійок та 1689 грн 56 коп. пені за несвоєчасне повернення коштів та відсотків за користування кредитними коштами.

У квітні 2018 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження у цій справі. У заяві зазначає, що 05 березня 2018 року між ним та ПАТ «Банк Форум» укладено договір № 1042-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, договір про відступлення прав за договором поруки та договір про відступлення прав за договором іпотеки, відповідно до яких право грошової вимоги, поруки та іпотеки перейшло до ОСОБА_3

Ухвалою Солом'янського районного суду Київської області від 28 вересня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Стягувача ПАТ «Банк Форум» у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості замінено на ОСОБА_3

Постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року залишено без змін.

У березні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана представником - ОСОБА_2, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та на направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

У вказаній справі ціна позову становить 940 779 грн 71 коп., яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 500 = 960 500 грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства та незмінну судову практику у цій категорії справ.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником - ОСОБА_2, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі за клопотанням ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта