Справа № 462/5589/18
УХВАЛА

18 червня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Боровков Д.О.

при секретарі Журавльовій А.С.,

за участю приватного виконавця Ільчишин Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни та клопотання про поновлення строку для подання скарги

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить поновити пропущені з поважних причин строки на подання скарги на дії приватного виконавця Ільчишин Л.В.; визнати неправомірними та незаконними дії приватного виконавця Ільчишин Л.В. в частині вчинення виконавчих дій стосовно неї; скасувати постанову приватного виконавця Ільчишин Л.В. про відкриття виконавчого провадження серії ВП №58749146. Свої вимоги мотивує тим, що 04 березня 2019 року постановою Львівського апеляційного суду було постановлено: задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2018 року; ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2018 року скасувати; заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити; передати транспортний засіб «Nissan X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та комплект ключів для зберігання на арешт майданчик Західної міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Конюшинна,15. 04 квітня 2019 року вона отримала оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаної постанови Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року, у оскаржуваній постанові боржником визначено її ОСОБА_1 Проте у постанові Львівського апеляційного суду не вказано особу, яка зобов`язана вчинити дії відносно передачі автомобіля «Nissan X-Trail». Вважає, що приватний виконавець Ільчишин Л.В. вийшла за межі наданих їй повноважень винесла незаконну постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки згідно із частиною 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, а в постанові Львівського апеляційного суду відсутні відомості щодо боржника. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

23 травня 2019 року приватний виконавець Ільчишин Л.В. надала суду відзив /а.с.23,24/, у якому проти скарги заперечила, покликаючись на те, що нею відповідно до вимог статей 3,4,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» 28 березня 2019 року було винесено постанову серії ВП № 58749146 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови № 462/5589/18, виданої 25 березня 2019 року Львівським апеляційним судом, а відтак, вона діяла в межах повноважень, наданих приватному виконавцю.

У судовому засіданні приватний виконавець Ільчишин Л.В. проти скарги заперечила, дала пояснення аналогічні доводам, наведеним у відзиві, просить у задоволені скарги відмовити.

Суд ухвалив проводити судове засідання без участі заявника ОСОБА_1 , її представника адвоката Шами М.Л., заінтересованої особи ОСОБА_2 , які будучі належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання, до суду не з`явилися, проте це не є перешкодою для розгляду скарги по суті відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України.

Ухвалою суду від 18 червня 2019 року, яка занесена до протоколу судового засіданні у задоволені клопотання заявника ОСОБА_1 про відкладення розгляду її скарги відмовлено, оскільки до клопотання не долучено жодного підтверджуючого документу, що представник заявника не може взяти участь у судовому засіданні через зайнятість у іншому судовому засіданні, крім того, у матеріалах справи наявні всі необхідні документи для постановлення ухвали.

Заслухавши приватного виконавця, вивчивши матеріали скарги та цивільної справи, суд прийшов до висновку, що у задоволені скарги слід відмовити, з наступних підстав.

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

13 вересня 2018 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова було постановлено: заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити; в порядку забезпечення позову накласти арешт на автомобіль марки «Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 .

04 березня 2019 року постановою Львівського апеляційного суду було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 13 вересня 2018 року та постановлено:

ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 13 вересня 2018 року скасувати;

заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити;

передати транспортний засіб «Nissan X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та комплект ключів для зберігання на арешт майданчик Західної міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Конюшинна, 15.

28 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до приватного виконавця Ільчишин Л.В. зі заявою, в якій просила відкрити виконавче провадження з примусового виконання вищевказаної постанови Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року про забезпечення позову /а.с.27/. Також, 28 березня 2018 року ОСОБА_2 подала приватному виконавцю ОСОБА_3 письмове клопотання, в якому вказала, що автомобіль марки «Nissan X-Trail» номерний знак НОМЕР_1 знаходиться на території будинковолодіння боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.28/.

28 березня 2019 року приватним виконавцем Ільчишин Л.Я. винесено постанову серії ВП № 58749146 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови № 462/5589/18, виданої 25 березня 2019 року Львівським апеляційним судом про: заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити; передати транспортний засіб «Nissan X-Trail», номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та комплект ключів для зберігання на арешт майданчик Західної міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Конюшинна, 15 /а.с.30/.

Як убачається зі змісту вказаної постанови приватного виконавця Ільчишин Л.Я. від 28 березня 2019 року у виконавчому провадженні № 58749146 стягувачом є ОСОБА_2 , боржником ОСОБА_1

Приватний виконавець листом від 28 березня 2019 року № 398 направила вищевказану постанову про відкриття провадження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . /а.с.29/.

29 березня 2019 року представник заявника адвокат Шама М.Л. власноручно отримав зазначений лист, про що свідчить його особистий підпис, який міститься у листі приватного виконавця.

06 червня 2019 року приватним виконавцем Ільчишин Л.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження /а.с.43/.

Суд приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання нею скарги на дії приватного виконавця підлягає до задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (надалі по тексту - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

В рішенні у справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв`язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

За таких обставин, з метою забезпечення права заявника ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідним задовольнити її клопотання про поновлення строку для подання скарги на її приватного виконавця.

Суд не бере до уваги твердження заявника ОСОБА_1 про незаконність постанови приватного виконавця Ільчишин Л.В. від 28 березня 2019 року про відкриття виконавчого провадження з підстав того, що у постанові Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року відсутні відомості щодо боржника, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

У пункті 4 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 зазначено, що виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною 4 статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Згідно із частиною 3 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частино 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З системного аналізу норм, закріплених у вищевказаних нормативних актах слідує, що у випадку, якщо виконавчий документ не містить відомостей відносно боржника, то виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання лише у тому випадку, якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у заяві про примусове виконання рішення стягувачом не зазначено відомостей, що ідентифікують боржника.

Відповідно до частини 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Беручи до уваги, що стягувач ОСОБА_2 28 березня 2019 року одночасно із заявою про відкриття виконавчого провадження подала приватному виконавцю клопотання, в якому зазначила всі необхідні відомості про ОСОБА_1 , як боржника, суд приходить до висновку, що у приватного виконавця Ільчишин Л.В. не було правових підстав для повернення без прийняття до виконання постанови Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року, якою було забезпечено позов ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова приватного виконавця Ільчишин Л.Я. від 28 березня 2019 року серії ВП № 58749146 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання постанови № 462/5589/18, виданої 25 березня 2019 року Львівським апеляційним судом, була винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимоги про визнання неправомірними та незаконними дії приватного виконавця Ільчишин Л.В., то така вимога у даній конкретній справі повністю охоплюється вимогою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, і тому у задоволені вказаної вимоги також слід відмовити.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволені скарги, з підстав зазначених у ній, слід відмовити.

Керуючись ст. 449,451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни.

У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Повний текст ухвали складаний 24 червня 2019 року.

Суддя:

Оригінал ухвали.