Справа 206/921/19
Провадження 2-о/206/140/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

за участю

представника заявника ОСОБА_2,

встановив:

11 лютого 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання нею разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 у житловому будинку № 40, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Пролісків, з 1964 року до часу відкриття спадщини 15 серпня 2009 року.

ОСОБА_4 виклад позиції заявника.

З 1964 року вона проживала разом з ОСОБА_3 Прокошеною, яка є її матірю в домоволодінні за адресою: м. Дніпро, вул. Пролісків, буд. 40, що належить їй на праві власності. ОСОБА_3 померла 15 серпня 2009 року, яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті за вказаною адресою відкрилася спадщина: житловий будинок № 40, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Пролісків, який належав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини від 29,07.1963 року за р. № 1801, свідоцтва про права на спадщину за законом на 1/4 частину від 19 червня 1972 року та на підставі договору дарування 1/2 частина від 21 квітня 1983 року. З 1964 тю 15 серпня 2009 року та по сьогоднішній день вона мешкає в зазначеному будинку, а отже на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом зі спадкодавцем за місцем його реєстрації. Після смерті матері, вона звернулась до державного нотаріуса Восьмої дніпровської нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на домоволодіння, але 02 грудня 2016 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Пролісків, буд. 40, так як вона не змогла підтвердити споріднення із спадкодавцем, за відсутністю документів підтверджуючих родинні звязки, а також у звязку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини та тим, що вона не зареєстрована за місцем постійного проживання спадкодавця. 28.09.2018 року рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська по справі №206/2578/18 було встановлено факт родинних відносин, а саме, що вона, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3, яка померла 15 серпня 2009 року. Отже, відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на спадкування за законом в першу чергу та інших спадкоємців, які мають право на спадкування за законом в першу чергу, не має. Вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з метою оформлення права на нерухоме спадкове майно відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297, ст. 1299 ЦК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали і просили задовольнити, з підстав викладених у ній.

Заінтересована особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, згідно вимог ЦПК України.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

20 лютого 2019р. у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Під час розгляду справи судом заслухано пояснення заявника та її представника, допитано свідків, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

20 лютого 2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин.

15 серпня 2009 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 301721 від 18.08.2009 року (а.с.12).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року по справі № 206/2578/18, провадження № 2/206/890/18 позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького,75, ), треті особи Восьма дніпровська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова,3, ), Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова,3, ) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3, яка померла 15 серпня 2009 року. У задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом відмовлено (а.с.16-18).

З цього ж рішення видно, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Як вбачається з копії паспорта заявника ОСОБА_1 її зареєстрованим місцем проживання є: м. Дніпро, вул. Самарський узвіз,15 з 31 січня 1985 року (а.с.6-7).

З довідок квартальних комітетів Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 07.12.2016р., 02.01.2018р., 13.11.2018р. ОСОБА_1 з 1964 року фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, хоча зареєстрована за іншою адресою. На момент смерті матері ОСОБА_3 2009р. проживала за цією адресою (а.с.9-11).

Постановою нотаріуса від 02.12.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Пролісків, 40, зокрема у звязку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, а також не проживала та не була зареєстрованою з померлою ОСОБА_3 на момент її смерті за однією адресою (а.с.15).

Таким чином, судом встановлено, що заявник не може реалізувати право на оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, через відсутність доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили той факт, що заявник ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 у житловому будинку № 40, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Пролісків багато років і на момент смерті ОСОБА_3

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтями 1269-1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, оцінивши наявні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1222, 1269-1270, 1296 ЦК України, 3-8, 10, 18, 76-89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 293, 315 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, місцепроживання: м. Дніпро, вул. Пролісків, будинок 40) разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 у житловому будинку № 40, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Пролісків, з 1964 року до часу відкриття спадщини 15 серпня 2009 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 березня 2019 року.

Суддя А.О. Сухоруков