Справа № 645/3811/19
Провадження № 6/645/126/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Кривеженко М.М.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про вирішення питання про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло подання приватного виконавця Близнюкова Ю.В. про вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання зазначається, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 57935400 на загальну суму стягнення 240494,27 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 638/13989/16-ц, виданого 16.09.2016 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором. Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на ім`я боржника зареєстровано право власності на нерухоме майно: житлова кімната в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 19.03.2019 року приватним виконавцем здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3 Харків АДРЕСА_4 вул АДРЕСА_5 Переможна, 19 та складено акт приватного виконавця в якому встановлено, що за відповідною адресою майно належне боржнику на яке можливо звернути стягнення придатного до реалізації не встановлено. 19.03.2019 року боржник не допустив приватного виконавця для проведення виконавчих дій до квартири АДРЕСА_6 , що є перешкодою для примусового виконання виконавчого провадження, про що складено відповідний, тому приватний виконавець вважає, що існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчого документу або роблять його неможливим. Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів про виконанню рішення за рахунок належного йому майна і доходів, тому виконавець просить надати дозвіл для примусового проникнення до житла боржника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича знаходиться виконавчий лист № 638/13989/16-ц, виданий 16 вересня 2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДельтаБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 214727,03 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 87225,34 грн., сума заборгованості за відсотками 127501,69 грн..

17.12.2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. відкрито виконавче провадження № 57935400.

Боржнику Андрусенко Є.А. повідомлено про відкриття виконавчого провадження шляхом направлення засобами поштового зв`язку постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.12.2018 року, що підтверджується квитанцією про поштове відправлення. однак відомостей про отримання боржником зазначеного поштового відправлення матеріали подання не містять.

19.03.2019 року складений акт приватного виконавця у ВП № 57935400 про проведення виконавчих дій за адресою боржника: АДРЕСА_1 , під час яких перевірити майновий стан не виявилось можливим.

Частиною першою статті 439 ЦПК встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Суду не надано доказів, що приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. проводились виконавчі дії щодо звернення стягнення на майно боржника, яке перебуває в його власності, а також доказів, підтверджуючих, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання виконавчого листа № 638/13989/16-ц та чинить перешкоди при проведенні виконавчих дій. Матеріали подання не містять дані про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дії в квартирі АДРЕСА_6 , та повідомлено його про обов`язок допустити виконавця для проведення виконавчих дій.

Крім того, приватний виконавець не надав доказів того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій, оскільки до матеріалів подання не надано належних та допустимих доказів того, що боржник отримував виклики державного виконавця та постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В долученій до подання приватного виконавця Близнюклова Ю.В. копії акта приватного виконавця від 19.03.2019 року відсутні відомості, які підтверджують присутність боржника (його представника) при його складанні та перешкоджанні боржника в проведенні виконавчих дій, також з тексту вказаного акту не зрозуміло ким є ФОП ОСОБА_2 , що поставив підпис в акті приватного виконавця.

Крім того, не доведено, що примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 є тим примусовим заходом вжитим приватним виконавцем, який ефективно, своєчасно і в повному обсязі буде сприяти виконанню виконавчого листа № 638/13989/16-ц, враховуючи наступне.

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Україна є правова держава. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ч.2 ст. 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага. В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

За таких підстав суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла боржника є необґрунтованим, оскільки примусове проникнення до житла боржника буде порушувати гарантовані Конституцією України права щодо недоторканності житла власників квартири, оскільки державним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до житла боржника, а тому подання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяті днів з дня складання ухвали.

Повний текст ухвали складено 24.06.2019 року.

Суддя -