Справа № 539/456/19
Провадження № 2/539/413/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Ануфрієвої Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання довіреності та заяви недійсними, - ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання довіреності та заяви недійсними.
В позові вказав, що з матеріалів судової справи № 757/4605/15-ц, в якій він являється позивачем знаходиться довіреність від 04.11.2016 року, видана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в якій він, як позивач по даній справі уповноважує ОСОБА_2, на представництво його інтересів у всіх установах, у тому числі і в судах України з наданням йому відповідних повноважень, в тому числі повністю або частково відмовлятися від позову.
На підставі даної довіреності відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відмову від позову, яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 28.11.2016 року. На підставі даної заяви Печерський районний суд міста Києва задовольнив дану заяву та 29.11.2016 ухвалою суду провадження по справі № 757/4605/15-ц закрито.
Внаслідок даних дій відповідача позивач втратив право участі в судовому процесі за його позовом.
Позивач стверджує, що ніколи не був знайомий з ОСОБА_2, заперечує факт уповноваження ним відповідача на вищевказані дії.
Крім того, стверджує, що постійно проживає за кордоном, ним ніколи не видавалися доручення на представництво його інтересів ОСОБА_2
Просить суд постановити рішення, яким визнати недійсною довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний номер №472 та визнати недійсною заяву про відмову від позову , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 28.11.2016 року, реєстровий номер № 861.
В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача надіслала заяву в якій просила розгляд справи проводити за їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Заяв про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав.
Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про час ти місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що в провадженні Печерського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 757/4605/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8, треті особи приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Реєстраційної служби ГУЮ міста Києва, Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Печерського районного відділу Державної Міграційної служби у м. Києві, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Салют» про визнання довіреності та договору купівлі продажу квартири недійсним, витребування майна, зобовязання вчинити дії / а.с.13-14/.
04.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за номером у реєстрі нотаріальних дій 472 посвідчено довіреність про те, що ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 бути його представником його інтересів у всіх установах, у тому числі і в судах України з наданням йому відповідних повноважень, в тому числі повністю або частково відмовлятися від позову (а.с. 9). Відомості про довіреність занесено до Єдиного реєстру довіреностей (а.с.10).
28.11.2016 року ОСОБА_2, який діяв як представник ОСОБА_1 за довіреністю від 24.11.2016 року, керуючись ст. 31 ЦПК України повідомив суд про відмову ОСОБА_1 від його позову в повному обсязі і просив закрити провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК, подавши до суду відповідну заяву/а.с.11-12/, на підставі якої Печерський районний суд міста Києва виніс ухвалу від 29.11.2016 року про закриття провадження у вищезазначеній справі. /а.с.13-14/ .
При цьому у вказаній заяві взагалі вказано прізвище довіреної особи як «Фоменков», а не «Фоменко».
Позивач зазначає, що оспорювану довіреність нікому не видавав, не підписував, на повноваження представляти його інтереси в суді нікого не уповноважував, про даний правочин дізнався випадково.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.
Тобто, 04.11.2016 року в момент посвідчення довіреності позивач не знаходився на території України, в звязку із чим суд приходить до висновку про відсутність внутрішньої волі позивача на видачу такої довіреності та про відсутність волевиявлення вчинення такого правочину внаслідок неправомірних дій інших осіб.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Як роз'яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 (далі-Постанова), судам необхідно враховувати, що згідно із ст.ст. 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Пунктом 8 Постанови визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, на момент вчинення правочину.
Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання довіреності недійсною відповідають вимогам закону, зібраним доказам та обставинам справи.
Позовна вимога щодо визнання недійсною заяви про відмову від позову, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, 28 листопада 2016 року, за реєстровим номером 861, не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на законі, крім того, приватним нотаріусом ОСОБА_4 взагалі засвідчена справжність підпису громадянина «Фоменкова Євгенія Вікторовича», а не «Фоменка Євгенія Вікторовича».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 12, 13, 48, 76-82, 141, 263-265 ЦПК України, -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання довіреності та заяви недійсними - задовольнити частково.
Визнати недійсною довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, номер у реєстрі нотаріальних дій 472, яка була видана на імя «Фоменка Євгенія Вікторовича».
В задоволенні позовної вимоги про визнання заяви недійсною відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1, адреса реєстрації: м.Київ, вул. Івана мазепи,11-а, літ.Б, кв.89, РНКПП - НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2 місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКПП НОМЕР_2.

Текст судового рішення складено та підписано 15 квітня 2019 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова