БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6371/18
провадження № 2/361/911/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді:Петришин Н.М.,
за участю секретаря: Плиси В.О.,

позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_5 звернулася із позовом до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_5 посилається на те, що 11 листопада 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Спільних від шлюбу дітей вони не мають. Однак, спільне життя у подружжя не склалося, тому 18 вересня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. За час перебування у шлюбі 24 квітня 2013 року позивачем за особисті кошти придбаний транспортний засіб - фургон малотоннажний - В, марки Peugeot Boxer, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року - за ціною 6000 доларів США, та набуто право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 40,4 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний автомобіль марки Peugeot Boxer придбаний позивачем в результаті продажу свого автомобіль Daewoo Lanos за 4000 дол. Також, позивач мала свої заощадження, в результаті чого придбала автомобіль марки Peugeot Boxer, реєстраційний номер НОМЕР_1. Також, 26.01.2017 р. між позивачем та ОСОБА_6 укладено Договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого після смерті ОСОБА_6 позивачу переходить право власності на спірну квартиру. Отже, вказане майно є особистою власністю позивача, відповідач жодних грошових коштів не надавав, допомоги по догляду за ОСОБА_6 не здійснював, тому у ОСОБА_5 виникла необхідність захистити свої майнові права та у зв'язку із цим звернутися із даним позовом, в якому остання просить визнати: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,4 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м., та транспортний засіб фургон малотоннажний - В, марки Peugeot Boxer, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року, особистою приватною власністю ОСОБА_5

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, про що написав письмову заяву про визнання позову, яка міститься у матеріалах справи. Пояснив, що у придбанні спірного автомобіля ніякої грошової участі не приймав, транспортний засіб придбаний за кошти позивача. Також, позивач доглядала за ОСОБА_6, після смерті останньої право власності на спірну квартиру перейшло до позивача. Відповідач не приймав участі у догляді за ОСОБА_6

Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 вбачається, що 11 листопада 2011 року виконкомом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на «ОСОБА_5» (а.с. 4).

Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя сторони дітей не мають.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 за ОСОБА_5 24 квітня 2013 року зареєстрований транспортний засіб - фургон малотоннажний - В, марки Peugeot Boxer, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року (а.с. 6-7).

Судом встановлено, що 26 січня 2017 року між ОСОБА_6 (далі - Відчужувач) та ОСОБА_5 (далі - Набувач) укладено Договір довічного утримання (догляду), який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області, та відповідно до умов якого ОСОБА_6 передає у власність ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 8-9). У свою чергу, за умовами вказаного договору, ОСОБА_5 зобов'язалася надавати ОСОБА_6 довічне матеріальне забезпечення у вигляді, передбаченому даним договором.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 126624692, сформованого 06.06.2018 р., 26 січня 2017 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 10).

18 вересня 2018 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 (а.с. 5).

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

У пункті 24 вищевказаної постанови роз'яснено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

У підготовчому засіданні відповідач зазначив, що спірний транспортний засіб Peugeot Boxer, реєстраційний номер НОМЕР_1, придбаний позивачем за її особисті кошти, відповідач грошової участі у купівлі автомобіля не приймав. Також, зазначив, що не допомагав позивачу здійснювати догляд за ОСОБА_6, від якої перейшло право власності на спірну квартиру.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та обов'язків інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 57 СК України, ст.ст. 200, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Визнати квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,4 кв.м, житловою площею 25,9 кв.м. - особистою приватною власністю ОСОБА_5.

Визнати транспортний засіб фургон малотоннажний - В, марки PEUGEOT BOXER реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску - особистою приватною власністю ОСОБА_5.

Повернути ОСОБА_5 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме - 1 922 (одна тисяча дев'ятсот двадцять дві) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_4, паспорт НОМЕР_7, адреса проживання: АДРЕСА_2,

Суддя Н.М. Петришин