Справа № 509/460/19
25 березня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кочко В.К.‚
при секретарі Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітнього: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав
Орган опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Батько малолітнього ОСОБА_3 , з родиною не проживає, зі слів матері мешкає у Ширяєвському районі Одеської області , разом з ним проживає їх спільна донька ОСОБА_4
За клопотанням служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації було влаштовано малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації. Станом на 17.01.2019 року малолітній ОСОБА_1 перебуває у згаданому вище закладі, мати сина не провідувала. На підставі вищевикладеного представник позивача просила суд постановити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача у судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву у якій позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила слухати справу за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином про причини неявки суд не повідомила.
Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Частиною 3 цієї статті визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 11.06.2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №362 зазначено: мати ОСОБА_2 , батько вказаний ОСОБА_3 .
За клопотанням служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації було влаштовано малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації. Станом на 17.01.2019 року малолітній ОСОБА_1 перебуває у згаданому вище закладі, мати сина не провідувала.
Позивач на підтвердження своїх вимог посилається на письмові докази.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 24.01.2019 року за №01/01-25/274 про доцільність позбавлення батьківських прав враховуючи інтереси та думку дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . н . відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Звертаючись з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав позивачем вказано, що відповідач, будучи матір`ю дитини, утриманням та вихованням доньки не займається, не цікавиться її здоров`ям, фізичним, моральним, духовним розвитком, не піклується про неї, не враховує її інтереси, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає.
Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини, матеріально її не забезпечує, а тому підлягає позбавленню батьківських прав.
Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, а тому суд вважає за власною ініціативою за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей.
Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Враховуючи обставини, зазначені у ст. 184 Сімейного Кодексу, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.02.2019 року і до повноліття дитини.
Згідно ст.ст. 79, 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З огляду на те, що, відповідачка зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини, щомісяця.
Суд вважає за необхідне стягувати аліменти на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої будуть перебувати дитина.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.
Керуючись статтями 164-167, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, статтями 60, 61, 65 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 430 ЦПК України, суд
Позов Органу опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітнього: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь опікуна чи установи під опікою якого буде перебувати дитина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини даного віку, починаючи з 01.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виокнанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кочко В.К.