Справа № 236/3949/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Олійник С.М.,

представника заявника ОСОБА_1,

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Лиманська міська територіальна громада в особі виконавчого комітету Лиманської міської ради, Кремінська територіальна громада в особі виконкому Кремінської міської ради, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2018 представник заявника, діючий на підставі довіреності ОСОБА_1, звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою в порядку окремого провадження в інтересах ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що, ОСОБА_5, була зареєстрована та до 1999 року, мешкала за адресою: Луганська область, м. Кремінна, вул. Пархоменко, буд. № 54. У 1999 році переїхала жити до заявниці у смт. Зарічне (колишній Кіровськ), Донецької області, де вона до липня 2005 року фактично мешкала разом із заявницею та її родиною у будинку № 10 по вулиці Шевченко. 03.07.2005 ОСОБА_5 померла. Заявниця займалась організацією похорон ОСОБА_5 Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку (пай), розташовану на території Тернівської сільської ради, що належала померлій згідно державного акту на право власності на земельну ділянку. Спадщину, після смерті ОСОБА_5, заявниця фактично прийняла, проте при зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2006/02-31 від 16.05.2018, в тому числі у зв'язку з тим, що не підтверджено факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 25.7.2018 було встановлено факт родинних відносин між нею та її бабусею ОСОБА_5, померлою 03.07.2005 та роз'яснено її право звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_5, що померла 03.07.2005, на час відкриття спадщини, заявнику необхідно для отримання спадщини після смерті бабусі, а тому вона змушена звертатись до суду з цією заявою(а.с.3-6,26-30).

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, доручила свої інтереси в суді представляти ОСОБА_1Г.(а.с.11).

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив викладені в заяві обставини та суду пояснив, що ОСОБА_4( дівоче прізвище ОСОБА_5), є рідною онукою ОСОБА_5. Батько заявниці, ОСОБА_6, був її рідним сином. 23.07.2011, ОСОБА_6, помер. На даний момент заявниця є єдиною спадкоємицею за законом після смерті її бабусі - ОСОБА_5, інші спадкоємці відсутні, просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем, оскільки остання з 1999 року до моменту смерті мешкала з нею та її родиною в смт. Зарічне.

Заінтересована особа - представник Лиманської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій проти вимог заявника не заперечував, просив ухвалити рішення на розсуд суду та справу розглянути без його участі (а.с.93-94).

Заінтересована особа - Кремінська міська рада Луганської області,належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направила, за підписом Кремінського міського голови ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якій проти вимог заявника заінтересована особа не заперечує, просить справу розглянути без їх участі (а.с. 51).

Свідок ОСОБА_2, у судовому засіданні пояснила, що є рідною донькою заявниці. Її мати доглядала за своєю бабусею ОСОБА_5 з 1999 року до її смерті. Бабуся померла у смт. Зарічне (колишній Кіровськ) Донецької області, у будинку № 10 по вулиці Шевченко, мати з батьком займалася її похованням. ОСОБА_5 поховали у м. Кремінна Луганської області, де поховані інші родичі. Після її смерті залишився спадок у вигляді земельної ділянки, яка на час смерті ОСОБА_5 перебувала в оренді. На протязі 2005-2006 років їх родина отримувала від ПРАТ "Тернівське" орендну плату за земельний пай.

Свідок ОСОБА_3,у судовому засіданні пояснив, що знає родину заявниці все життя, мешкає по сусідству. З 1999 року заявниця доглядала за своєю старенькою бабусею ОСОБА_5, яка померла у 2005 році.

Суд, вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали по справі, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 народилася 23.05.1961, про що свідчить свідоцтво про народження, серії ІІ-НО № 293923 актовий запис № 972, її батьками зазначено: ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а.с. 114)

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_9) ОСОБА_10, зареєстрували шлюб 04.04.1978, про що свідчить відповідне свідоцтво, яке видане Кремінським районним відділом ДРАЦС, серії І-ЕД № 396937, актовий запис № 79, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище "Семіошко" (а.с. 12).

ОСОБА_6, батько ОСОБА_8, помер 23.07.2001, про свідчить повторно видане Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 506511, актовий запис № 292 (а.с. 113).

ОСОБА_5, померла 03.07.2005, про свідчить повторно видане Кремінським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 506514, актовий запис № 281 (а.с. 13)

Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного 18.09.2018, депутатом Лиманської міської ради Донецької області ОСОБА_11 підтверджується, що ОСОБА_5 з 1999 року по день смерті 03.07.2005 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із своєю онукою ОСОБА_4 та її родиною (а.с. 15,31).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку (пай), розташовану на території Тернівської сільської ради, що належала померлій згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 043359, що був виданий 11.10.2004 на підставі рішення Краснолиманської міської ради № 4/22-349 від 30.06.2004(а.с. 17). Земля видавалась для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищевказаний земельний пай, в свою чергу складається з земельної ділянки площею 5,500 га ріллі, кадастровий номер :08:000:1366, вартістю 138903,47 гривень; земельної ділянки площею 2,220 га пасовищ, кадастровий номер :08:000:1367; земельної ділянки площею 0,250 га пасовище, кадастровий номер 423085400:08:000:1368; земельної ділянки площею 130 га багаторічних насаджень, кадастровий номер :08:000:1369(а.с. 18).

Згідно відомостей, наданих 13.07.2018 Рубіжанською державною нотаріальною конторою, із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 ніхто не звертався (а.с. 34).

Згідно відомостей, наданих 11.12.2018 Лиманською державною нотаріальною конторою, із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 ніхто не звертався (а.с. 44-46).

Заявник ОСОБА_4 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_5, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак при зверненні до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину (земельну ділянку) постановою приватного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, 16.05.2018 їй було відмовлено, в тому числі у зв'язку з тим, що не підтверджено факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5Г.(а.с.14).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 25.7.2018 було встановлено факт родинних відносин між нею та її бабусею ОСОБА_5, померлою 03.07.2005 та роз'яснено її право звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини(а.с.18-20).

Відповідно до повідомленя Кремінської міської ради Луганської області від 17.01.2019, відомості щодо реєстраці їОрлової У.Г. за період з 1999 по 2005 рік, відсутні(а.с.72).

Згідно повідомлення Управління ДМС України в Луганській області, ОСОБА_5 зареєстрованою/знятою з місця реєстрації не значиться(а.с.96).

Відповідно до ст. 293 ч.1 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо.

Прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном було передбачено ст. 549 ЦК УРСР, Цивільним кодексом 2003 року не передбачено встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 померла 03.07.2005, тобто спадщина після її смерті відкрилась в 2005 році.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (стаття 1266 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Для заявниці встановлення вищезазначеного факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємця за законом у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону вбачається, що відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця разом з заявником є доказом того, що вона не проживала із спадкоємцем, але сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Судом досліджено наданий заявником акт обстеження житлово-побутових умов, складений 18.09.2018, депутатом Лиманської міської ради Донецької області ОСОБА_11 про те, що померла ОСОБА_5 проживала разом зі своєю онукою ОСОБА_4 з 1999 року по день смерті 03.07.2005, надана йому оцінка та визнана належним та допустимим доказом по справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин справи, які мають значення для вирішення справи.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими письмовими доказами, які узгоджуються між собою, за відсутності заперечень заінтересованої особи та відсутності інших спадкоємців, які звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадку, показаннями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні, суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки заявником доведено факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5, на час відкриття спадщини 03.07.2005, за своїм місцем мешкання.

Враховуючи, що прийняти спадщину в установленому законом порядку в нотаріальній конторі заявник позбавлена можливості через відмову нотаріуса, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_4, разом із спадкодавцем ОСОБА_5, на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, а саме 03.07.2005.

Керуючись ст.ст. 1264,1268 ЦК України, ст.ст.77-80, 263, 265,315-316 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_4, заінтересовані особи: Лиманська міська територіальна громада в особі виконавчого комітету Лиманської міської ради, Кремінська територіальна громада в особі виконкому Кремінської міської ради, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із спадкодавцем ОСОБА_5, на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, а саме 03.07.2005.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК Українив новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 29.03.2019.

Суддя -