_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6172/19
УХВАЛА

25.10.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Коваленко О.Б.,

при секретарі Маценко В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , відповідачі: ОСОБА_2 , ПАТ «ОТП Банк», про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеса з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить забезпечити майбутню позовну заяву у вигляді: накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 349,3 м.кв, та земельну ділянку, площею 0,0543 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; зупинення реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме: житлового будинку, загальною площею 349,3 м.кв, та земельної ділянки, площею 0,0543 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження № 58502804, що перебуває на примусовому виконанні (лот № 377010 системи електронних торгів арештованого майна ДП «СЕТАМ»); заборонення Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії спрямовані на проведення електронних торгів в тому числі, але не обмежуючись, дії щодо проведення електронних торгів, щодо реалізації житлового будинку, загальною площею 349,3 кв.м, та земельної ділянки, площею 0,0543, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження № 58502804, що перебуває на примусовому виконанні (лот № 377010 системи електронних торгів арештованого майна ДП «СЕТАМ»), посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення майбутнього позову може істотно ускладнити ти унеможливити розгляд справи та виконання ймовірного рішення суду, в зв`язку з чим заявник змушений звернутись до суду з даною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25 жовтня 2019 року зазначена позовна заява передана судді Коваленко О.Б.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2019 року визнано, що земельна ділянка, площею 543 кв. м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , та яка належить ОСОБА_2 ; житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 349,3 кв. м, який складається з літ. А житлове: І поверх: 1 коридор, 10,2 кв. м., 2 гараж, 26,8 кв. м., 3 санвузол 6,4 кв. м., 4 котельна 17,3 кв. м, хол гостина 106,2 кв. м, 6 веранда 18,8 кв. м, ІІ поверх 7 житлова, 48,4 кв. м, 8 - санвузол 9,1 кв. м, 9 кабінет 14,9 кв. м, 10 сходова площадка 21,5 кв. м, 11 гардеробна, 6,5 кв. м, 12 санвузол, 10,1 кв. м, 13 житлова, 53,1 кв. м, № 1-2 огорожа є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 543 кв. м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , та яка належить ОСОБА_2 ; та 1/2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 349,3 кв. м, який складається з літ. А житлове: І поверх: 1 коридор, 10,2 кв. м., 2 гараж, 26,8 кв. м., 3 санвузол 6,4 кв. м., 4 котельна 17,3 кв. м, хол гостина 106,2 кв. м, 6 веранда 18,8 кв. м, ІІ поверх 7 житлова, 48,4 кв. м, 8 - санвузол 9,1 кв. м, 9 кабінет 14,9 кв. м, 10 сходова площадка 21,5 кв. м, 11 гардеробна, 6,5 кв. м, 12 санвузол, 10,1 кв. м, 13 житлова, 53,1 кв. м, № 1-2 огорожа.

Відповідно до роздруківки з сайту «СЕТАМ», вбачається, що спірне майно перебуває на електронних торгах арештованого майна, НОМЕР_1 № 377010 системи електронних торгів арештованого майна ДП «СЕТАМ».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України, суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, насамперед забезпечення позову шляхом накладення арешту повинно бути обґрунтовано доказами щодо наявності у відповідача у власності об`єктів нерухомого майна, на які позивач просить накласти арешт.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цей правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України у справі за № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року.

У рішенні Конституційного Суду України від 16 червня 2011 № 5-рп/2011 у справі № 1- 6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Протоколу. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2019 року (справа № 911/1695/18) зазначив наступне: законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову : відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Невжиття такого заходу забезпечення позову може призвести до відчуження спірного об`єкту нерухомості будь-яким способом, не забороненим законом, що у разі задоволення позову призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, та позивачем, та можливим порушенням їх прав як законних набувачів.

У зв`язку з чим, суд вважає, що слід задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , відповідачі: ОСОБА_2 , ПАТ «ОТП Банк», про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 349,3 м.кв, та земельну ділянку, площею 0,0543 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Зупинити реалізацію арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме: житлового будинку, загальною площею 349,3 м.кв, та земельної ділянки, площею 0,0543 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження № 58502804, що перебуває на примусовому виконанні (лот № 377010 системи електронних торгів арештованого майна ДП «СЕТАМ»).

Заборонити Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії спрямовані на проведення електронних торгів в тому числі, але не обмежуючись, дії щодо проведення електронних торгів, щодо реалізації житлового будинку, загальною площею 349,3 кв.м, та земельної ділянки, площею 0,0543, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в межах виконавчого провадження № 58502804, що перебуває на примусовому виконанні (лот № 377010 системи електронних торгів арештованого майна ДП «СЕТАМ»).

Копію ухвали суду надіслати учасникам процесу та до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.