29.03.2019 227/3552/18
19 березня 2019 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Здоровиці О.В.
секретаря с/з Сисенко Ю.В.
представника позивача ОСОБА_2
третьої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: ОСОБА_3 (227/3552/18),
20 серпня 2018 року, в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, до суду звернувся орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації з позовом до ОСОБА_8, в якому просить:
1) позбавити останню батьківських прав відповідачку відносно її малолітніх дітей, а саме:
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4
2) стягнути з відповідачки на користь дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 аліменти на їх утримання в розмірі Ѕ частини усіх її доходів.
В обґрунтування позову зазначено, що рішенням виконкому Шахівської сільради від 26.12.2017 року № 36 до будинку дитини на повне державне забезпечення тимчасово були влаштовані малолітні діти позивачки, а саме ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Син позивачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації Добропільської міської ради. До влаштування дітей у будинок дитини «Антошка» та центр соціально-психологічної реабілітації призвело недбальство матері, неналежний догляд за дітьми, зловживання спиртними напоями, складні життєві обставини родини. Також у позивачки є неповнолітній син ОСОБА_5, який постійно мешкає із своїм біологічним батьком в м. Покровськ і мати його долею та життям взагалі не цікавиться. У зв'язку з неналежним виконанням позивачкою батьківських обов»язків, складними життєвими обставинами сім»ї трьох дітей відповідачки (ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7) було взято на профілактичний облік службою у справах дітей райдержадміністрації. Спеціалістами служби у справах дітей проводилася профілактична робота з матір'ю, відвідувалася сім'я за місцем мешкання, запрошувалася матір для бесід та консультацій, пропонувалось матері пройти курс лікування від алкогольної залежності, але профілактичні заходи не дали позитивного результату. Відповідачка не працює, не має постійного місця мешкання, зловживає спиртними напоями, не піклується про життя та здоров'я своїх дітей, матеріально їх не забезпечує, сама проживає за кошти державної допомоги. За невиконання своїх батьківських обов'язків ОСОБА_8 притягувалась до адміністративної відповідальні, проте ніяких змін в поведінці відповідачки по відношенню до своїх дітей не відбулось. З 26.03.2018 року родина перебуває під соціальним супроводом як сім'я, що опинилась в складних життєвих обставинах, але відповідачка не виконує умови супроводу. Відповідачкою жодних дій, спрямованих на повернення дітей з будинку дитини та з центру соціально-психологічної реабілітації не здійснюється і долею та життям дітей вона не цікавиться. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дітей, і тому, керуючись нормами ст.ст.150,155,164 Сімейного кодексу України, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від усіх доходів.
Ухвалою суду від 20.11.2018 року у цивільній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3, який є рідним батьком малолітньої дитини ОСОБА_5.
Відповідачка ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але не з'явилася в судове засідання без повідомлення причин та не подала будь-яких заперечень проти позову і представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у позовній заяві та також пояснила, що ОСОБА_8 взагалі не цікавився долею своїх дітей, їй неодноразово було роз'яснено про її батьківські обов'язки щодо дітей, але остання не виказувала зацікавленості в житті дітей. Крім того, відповідачці неодноразово роз'яснювалось про відповідальність за невиконання своїх батьківських обов'язків, службою у справах дітей здійснювалися профілактичні заходи відносно останньої, родина останньої бралася під соціальний супровід, але не яких висновків ОСОБА_8 для себе не зробила. До теперішнього часу малолітні діти - ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 знаходяться у будинку дитини та в центрі соціально-психологічної реабілітації, а їх матір не цікавиться їх життям, не відвідує їх, не надає їм матеріальної допомоги. Вихованням неповнолітнього ОСОБА_5 займається його біологічний батько - ОСОБА_3, а мати участі в житті та вихованні свого сина не приймає і матеріальної допомоги на його утримання не надає.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити. Пояснив, що він є батьком ОСОБА_5, якого він виховує сам вже вісім років. Спочатку він проживав разом з ОСОБА_8, у неї був син ОСОБА_4, після народження сина ОСОБА_5 пішов працювати, а відповідачка часто випивала, коли повертався з роботи у них дома було багато людей, в будинку був бардак, тоді вирішив забрати свого сина та поїхав в м. Красноармійськ. Нещодавно спілкувався з відповідачкою, вона просила не позбавляти її батьківських прав, порадив їй приїхати до суду та надати свої пояснення. Зазначив, що у нього хворіє дитина та необхідні кошти на лікування, але ОСОБА_8 не займається вихованням свого сина, не надає йому матеріальної допомоги. Крім цього пояснив, що напередодні йому дзвонила ОСОБА_8, кожен раз дзвонить з різних номерів, він їй повідомив про судове засідання, тому вона знала про нього, але до суду не з'явилась. Коли відповідачка телефонує то просить дати поговорити з сином, але ОСОБА_5 не бажає з нею спілкуватись, на даний час він проживає з іншою жінкою, яка добре відноситься до сина, а син відповідає взаємністю. Зазначив, що він бажає, щоб відповідачку позбавили батьківських прав та стягнули аліменти на утримання сина ОСОБА_5.
В присутності ОСОБА_3 був допитаний у якості свідка його син - ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що він мешкає зі своїм батьком, разом з ними мешкає жінка, її прізвище ОСОБА_11, він вважає її своєю матір'ю. Спочатку він разом з матір'ю, батьком та братом жили в м.Родинське, мати дбала про них, але сварилась з батьком, він помічав на її обличчі синці, у матері ще є інші діти, його брати та сестри. Коли мати почала вживати спиртні напої, то він з батьком переїхав до іншого міста, мати інколи приїзжала, але ніколи нічого не привозила. В останній час він взагалі давно не бачив свою матір, оскільки вона не приїзжає до них. Іноді батько спілкується з матір'ю по телефону, вона просить поспілкуватись, але він не бажає, оскільки вона постійно в стані алкогольного сп'яніння. Зазначив, що на даний час він навчається в школі та сумує за братом ОСОБА_4. Зараз з батьком проживають разом з ОСОБА_11, яка турбується про них, купує різні речі, готує їжу та прасує і відноситься до нього як мати.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначила, що родина ОСОБА_8 перебувала в центрі соціально-психологічної реабілітації Добропільськкої міської ради під супроводом. ОСОБА_8 за місцем мешкання перевіряли багато разів та запрошували на співбесіду, намагались щось змінити, але вона до порад не прислуховувалась, жодних дій на виправлення становища, в якому вона і її діти опинилися, не вчинювала і батьківські обов'язки зовсім не виконувала.
В судовому засіданні в присутності практичного психолога ОСОБА_13, яка є працівником центру соціально-психологічної реабілітації Добропільськкої міської ради, був допитаний малолітній ОСОБА_4, який суду пояснив, що ім'я його матері ОСОБА_8, раніше він проживав разом з нею в селі. На даний час він проживає у дитячому притулку, вже більше півроку, мама не відвідувала та не дзвонила. Коли він дзвонив до матері, вона казала, що їй необхідно взяти довідку з місця роботи та не приїжджала. ОСОБА_4 також пояснив, що коли він з братом та сестрами проживав разом з матір'ю то вона дбала про них, він відвідував школу, мати працювала, а іноді знаходилась в стані алкогольного сп'яніння. Крім цього розповів, що іноді проживав з бабусею, яка також дбала про нього та його брата і сестер, мати уходила з дому та поверталась п'яна, також іноді він втікав з дому до дядька ОСОБА_3, у нього мешкає брат ОСОБА_5. Йому подобається жити в притулку для дітей, також у нього є сестри, які живуть в дитячому будинку «Антошка», в притулку у нього багато друзів, добрі вихователі, він відвідує школу №19.
Заслухавши представника позивача, пояснення третьої особи та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з такого.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
В судовому засіданні встановлено таке.
Згідно свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.8).
Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, наданою Шахівською сільською радою №3236 від 03.10.2018 року встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 з 10.12.2002 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.43).
Відповідно до довідки №43 від 09.01.2018 року, яка видана також виконкомом Шахівської сільської ради встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_8, тобто відповідач по справі та має склад сім'ї: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (не проживає); донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).
Рішенням Шахівської сільської ради №36 від 26.12.2017 року, яке було прийнято на підставі заяви ОСОБА_8, малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово, строком на 6 місяців було влаштовано. На повне державне утримання, до будинку дитини (а.с.14).

Листом № 52 від 16.01.2018 року сільський голова Шахівської сільської ради повідомив службу у справах дітей, про те що було здійснено виїзд до гр.ОСОБА_8 та було встановлено, що житлові умови не відповідають зазначеним нормам, порушено санітарно-гігієнічні норми, в деяких кімнатах немає енергопостачання, гр. ОСОБА_8 знаходилася в стані алкогольного сп'яніння, вела себе неадекватно та агресивно, за її місцем мешкання перебували інші громадяни, які були також в стані алкогольного сп'яніння. Завідувач Октябрської амбулаторії оглянув дітей, після чого прийняв рішення про їх направлення до дитячого відділення м.Добропілля для більш детального обстеження. На підставі чого було прийнято рішення про вилучення дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із сім'ї (а.с.15).

Актом Краматорського будинку дитини «Антошка» від 17.07.2018 року підтверджується, що у даному закладі виявлена покинута дитина жіночої статі, а саме ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка поступила до закладу 16.01.2018 року і строк її перебування у даному закладі закінчився 16.07.2018 року (а.с.18). Матірью дитини є ОСОБА_8, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Актом Краматорського будинку дитини «Антошка» від 17.07.2018 року підтверджується, що у даному закладі виявлена покинута дитина жіночої статі, а саме ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка поступила до закладу 16.01.2018 року і строк її перебування у даному закладі закінчився 16.07.2018 року (а.с.19). Матірью дитини є ОСОБА_8, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Клопотаннями головного лікаря КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» № 01/07-310, № 01/07-309 від 23.07.2018 року, перед службою у справах дітей Добропільської РДА було порушення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 у відношенні її малолітнії дітей - ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Актами головного лікаря КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» №01/07-311 та 01/07-312 від 23.07.2018 року підтверджується, що за час перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у закладі, їх мати ОСОБА_8 відвідувала доньок лише раз 07.04.2018 року, більше їх долею, життям та здоров'ям не цікавилась, не виявляла батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавала, ніяких заходів для повернення дітей до родини не здійснювала (оборотна сторінка а.с.21. 22).

Наказами №70 та №71 від 24.07.2018 року Добропільська районна державна адміністрація взяла на облік малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як дітей, що залишилися без батьківського піклування (а.с.23, 24).

27.07.2018 року розпорядженнями Добропільської районної державної адміністрації №256 та №257, малолітнім дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було надано статус дітей, які позбавлені батьківського піклування (а.с.25, 26).

27.03.2018 року року ОСОБА_8, службою у справах дітей Добропільської РДА, було винесено письмове попередження про відповідальність за неналежне виховання, утримання, навчання, розвиток, здоров»я її дітей і роз»яснено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для порушення питання про позбавлення її батьківських прав. З вказаним попередженням, ОСОБА_8 була ознайомлена, 27 березня 2018 року, про що свідчить її особистий підпис на вказаному попередженні (а.с.27).

Повідомленням Центру СПРД Добропільської міської ради № 752 від 16.08.2018 року (а.с.60) підтверджується, що станом на день надання вказаної інформації, з 09.07.2018 року в центрі знаходиться ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1. Мати дитину не відвідує. В телефонному режимі директором центру була попереджена ОСОБА_8 про відповідальність за життя та розвиток дитини. Останній було запропоновано відвідати сина, спілкуватися з ним по телефону, але ОСОБА_8. до сина не приїзжала а не дзвонила. Спілкування по телефону двічі ініціювала рідна тітка хлопця по лінії матері - ОСОБА_20, яка систематично відвідує племінника. і здоров'ям не цікавиться. З вказаного повідомлення також вбачається, що 13.08.2018 року вихованця відвідали бабуся - ОСОБА_21 та прабабуся ОСОБА_22.

Повідомленням центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради №879 від 16.10.2018 року підтверджується, що з 09.07.2018 року в центрі перебуває малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати дитину не відвідує, його життям і здоров'ям не цікавиться.

Згідно довідки Шахівської сільської ради №3350 від 01.11.2018 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але фактично проживає разом з батьком ОСОБА_3 в АДРЕСА_2.

Відповідно до рішенням районної комісії з питань захисту прав дитини № 5/2 від 26.03.2018 року, сім»ю ОСОБА_8, 1978 року народження було взята під соціальний супровід, як сім»ю, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с.73).

Відповідно до особової справи сім'ї ОСОБА_8 № 10, яка була заведена Добропільським районним центром соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді (далі ДР ЦСССДМ), сім»я останньої перебувала під соціальним супроводом з 26.03.2018 по 05.11.2018 року, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. В ході соціального супроводу з матір'ю неодноразово були проведені бесіди, надавалися консультації, давалися роз»яснення та рекомендації, спрямовані на підвищення виховного потенціалу матері, відвідування дітей, які перебувають в державних закладах, проводилися профілактичні бесіди щодо негативного впливу алкоголю, але вказані заходи не дали позитивного результату, внаслідок чого рішенням районної комісії з питань захисту прав дитини № 14/2 від 05.11.2018 року було вирішено зняти з соціального супроводу сім»ю ОСОБА_8, 1978 року народження (а.с.67-127)

З пояснень представника позивача судом встановлено, що до теперішнього часу відповідачка не вчинила жодних дій, які б свідчили про її намір змінити своє ставлення до дітей і намагання повернути їх у сім'ю.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.

Згідно висновку органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації №03-37/545 від 16.08.2018 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити громадянку ОСОБА_8 батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки ОСОБА_8 злісно ухиляється від виконання батьківських ообов»язків, не піклується про здоров»я дітей, матеріально їх не забезпечує, зловживає спритними напоями, не працює(а.с.17).

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення представника позивача, третю особу, а також пояснення свідків, судом достовірно встановлено, що відповідачка у справі самоусунулася від виховання і утримання своїх дітей, не цікавиться їх життям, не виконує батьківських обов'язків, ухиляється від виховання, утримання, розвитку, охорони здоров'я своїх малолітніх дітей, не приймає взагалі ніякої участі у житті дітей та не має наміру і бажання вчиняти будь-яких дій на виправлення цієї ситуації, крім того у відповідачки відсутній намір забрати своїх дітей до себе.

Крім цього, суд зазначає, що судом достовірно встановлено, що дитина ОСОБА_5 багато років виховується своїм рідним батьком ОСОБА_3, а діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7, більш ніж пів року знаходяться в КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка», а син ОСОБА_4 також знаходиться в притулку той же час.

Тобто суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

При цьому суд зазначає, що позивачка належним чином була повідомлена про дати, час і місце розгляду вказаної справи, але жодного разу в судові засідання не з»явилась, що на думку суду свідчить про її байдужість до долі своїх дітей.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідачка, в силу певних поважних причин або інших обставин, не може здійснювати свої батьківські обов'язки щодо своїх малолітніх дітей, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 слід задовольнити.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів з відповідачка на користь малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд зазначає, що в даній частині позов обґрунтований і така вимога підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідачка не надає матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання та виховання своїх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, на їх особисті рахунки відкриті у відділенні Державного ощадного банку України, аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно.

Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 20 серпня 2018 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

Виходячи з того, що позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, суд, керуючись ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звернувся до суду з двома самостійними вимогами, а саме з вимогою немайнового(про позбавлення батьківських прав) та майнового характеру(про стягнення аліментів), а також те, що від сплати судового збору позивач, при зверненні до суду з позовом, був звільнений, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий зір в розмірі 1409,60 грн., який складається з суми судового збору за вимоги немайнового характеру в розмірі 704,80 грн. та вимоги майнового характеру в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.152, 155, 164-166, 171, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: ОСОБА_3 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_8 батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_8 аліменти на утримання малолітніх дітей:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на особистий рахунок останнього, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на особистий рахунок останнього, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 на особистий рахунок останньої, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 на особистий рахунок останньої, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України,

в розмірі 1/2 частини всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 серпня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На підставі ч.6 ст.164 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Позивач: Орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації, , юридична адреса: Донецька область, місто Добропілля, вул.Московська, будинок № 1.

Відповідач: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженка с.Новоекономічне Красноармійського району Донецької області, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Добрпоільським МВ ГУМВС України в Донецькій області 31 травня 2008 року, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.

Третя особа: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_19, уродженець м.Димитров Донецької області, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 29 жовтня 2002 року, РНОКПП НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 19 березня 2019 року. Повний текст рішення суду буде складений 29 березня 2019 року.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

19.03.2019