Справа №198/75/19
Провадження № 2/0198/86/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр»ївка, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 66 084, 43 грв., в редакції уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 08.02.2019 року (ас. 52-55), в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.08.2012 року відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 300, 00 грв., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі строком дії останньої квітень 2016 року, а також зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт за даним договором встановлюється за рішенням Банку та останній має право в будь - який момент змінити ( збільшити або зменшити ) такий.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, визначеному договором.

В свою чергу, відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов»язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку.

Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення боргових зобовязань за кредитним договором, чим допустив порушення умов договору, а відтак станом на 30.09.2018 року має заборгованість в сумі 66 084, 43 грв., яка складається з : 290, 57 грв. - заборгованість за кредитом; 56 899, 55 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 271, 24 грв. - заборгованість за пенею; 500, 00 грв. штраф; 3 123, 07 грв. процентна складова штрафу.

Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачки по справі на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 66 084, 43 грв., а також судові витрати по справі.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (ас. 98-100,103), при цьому в п. 3 прохальної частини позовної заяви, за підписом представника позивача ОСОБА_2, зазначено про те, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку (ас. 55), а окрім того, в матеріалах справи мається клопотання позивача, за підписом його представника ОСОБА_2, про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначено, що позивач заявлені вимоги повністю підтримує (ас. 44). Суд зауважує, що позивач не надав суду витребуваних доказів, відповідно до ухвали суду від 27.02.2019 року, про причини ненадання таких суд не повідомив (ас.101-102,104).

Відповідачка по справі ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, при цьому від представника останньої адвоката ОСОБА_3 до суду, через систему «Електронний суд», надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а окрім того, також і заява про застосування до заявлених позивачем вимог строку позовної давності (ас. 115-121).

В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:

- 30.01.2019 року позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без руху (ас. 46-48);

- 27.02.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 98-100);

- 27.02.2019 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас. 101-102);

- 26.03.2019 року постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника відповідача адвоката ОСОБА_3 в частині зобов»язання позивача надати оригінали письмових доказів (ас.122,123 ).

Відповідно до ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд знаходить можливим провести розгляд справи та ухвалити рішення у відсутності сторін по справі за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Окрім того, в зв»язку з ненаданням позивачем без повідомлення причин витребуваних судом доказів, суд вважає можливим здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, що не протирічить положенням ч. 10 ст. 84 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного:

- так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 13.08.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк», яке з 21.05.2018 року змінило назву на АТ КБ «Приватбанк», та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду» № 5211 5373 1662 2971, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому кредитний ліміт на платіжну картку відповідачки зі строком дії останньої до 04/16 було встановлено:

- з 15.08.2012 року в сумі 300, 00 грв. за рішенням Банку, відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг і в подальшому кредитний ліміт не змінювався, про що свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача, виписка по особовому рахунку відповідача за період з 13.08.2012 року по 30.09.2018 року (ас. 58-59).

Договір складається з анкети - заяви позичальника від 13.08.2012 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в «Приватбанку», Умов та Правил надання банківських послуг та «Тарифів Банку», з чим відповідач ознайомлений, про що свідчить власноручний підпис останнього на вказаній анкеті - заяві (ас. 8,62).

Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов»язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту, оплатити винагороду Банку (ас. 82).

Згідно п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг - відповідач доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним Договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку (ас. 82).

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грв. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (ас. 83).

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_4 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі, в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором (ас. 86).

Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/ або умов даного Договору та/ або у разі виникнення ОСОБА_4 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та / або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у визначеній Банком долі, в разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором (ас. 69).

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (ас. 75).

Відповідно до п. 1.1.7.3 Умов та Правил надання банківських послуг карткові рахунки відкриті на невизначений термін, за виключенням настання умов, передбачених п. п. 1.1.7.6, 1.1.7.7 Умов (ас. 74).

Відповідно до п. 1.1.7.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідний картковий рахунок може бути закритим на підставі звернення власника в ОСОБА_4, або ОСОБА_4 має право закрити картрахунок, повідомивши власника. Власник повинен не пізніше 30 днів від дня повідомлення повернути карту до Банку після чого обслуговування карти припиняється. Власник повинен погасити всі види заборгованості перед Банком, в тому числі ті, що виникли протягом 30 днів з моменту повернення карти (ас. 74).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік (ас. 85). Окрім того, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1, п. 2.1.1.12.6.2 у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грв., враховуючи прострочені зобовязання, клієнт сплачує банку пеню. А в разі невиконання або неналежного виконання зобовязань зі сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100 % від розміру неналежно сплачених процентів (ас. 85).

Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» пільговий період становить 55 днів; базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) становить 2, 5 % на місяць, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2, 9 % в місяць; за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3, 6 % в місяць; обовязковий щомісячний платіж встановлений 7 % від заборгованості, але не менше 50 грв. і не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості, але не менше 100 грв. та не більше залишку заборгованості; пеня встановлена 0, 24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грв. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грв.; пеня = 0, 24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грв. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грв. другий місяць поспіль і більше; строк внесення обовязкових платежів на погашення кредиту встановлений до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; штраф за порушення строків платежів за будь яким із грошових зобовязань встановлений 500 грв. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (ас. 63).

Отже, повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами. Тобто, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов»язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання. Так, згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачка ОСОБА_1. по договору від 13 серпня 2012 року, станом на 30 вересня 2018 року, має заборгованість, яка становить 66 084, 43 грв. та складається з : 290, 57 грв. - заборгованість за кредитом; 56 899, 55 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 271, 24 грв. - заборгованість за пенею; 500, 00 грв. штраф; 3 123, 07 грв. процентна складова штрафу (ас. 6-7).

Дана заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України (в редакції на час укладення сторонами договору) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобовязання згідно зі статтею 525 ЦК України не допускається.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

В наданій на адресу суду заяві про застосування строку позовної давності представник відповідачки адвокат ОСОБА_3 просить до позовних вимог позивача застосувати як загальну, так і спеціальну позовну давність, відмовивши , в зв»язку з цим у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (ас.115-116).

Вирішуючи питання щодо застосування до вимог позивача строків позовної давності, суд виходить з наступного:

- згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно до правової позиції висловленої Верховним судом України в постанові № 134цс14 від 01.10.2014 року, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору.

Оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обов»язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

При цьому, початок перебігу позовної давності пов»язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором (ас.56-57) вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 має прострочену заборгованість за кредитним договором, починаючи з 28.02.2014 року та саме з цієї дати наявна заборгованість обліковується як прострочена, що не суперечить і відомостям, наведеним позивачем в позовній заяві, згідно яких відповідач неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом, починаючи саме з 28.02.2014 року (ас.53).

Виходячи з наведеного суд вважає, що перебіг позовної давності стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором розпочався з 28.02.2014 року (час, коли заборгованість за кредитним договором стала простроченою), враховуючи, що щомісячний платіж відповідачка мала вносити до 25 числа кожного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості.

Між тим, позивач до суду з даним позовом звернувся 28.01.2019 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, а відтак, пропустив строки позовної давності та поновити такі не просив.

Зазначення позивачем в заяві у відповідь на ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху про те, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено відповідачкою 16.08.2015 року в сумі 28, 76 грв. (ас.52) не спростовує пропуск позивачем строків позовної давності, оскільки в цьому разі такі спливають 16.08.2018 року.

Проте, суд не погоджується з доводами позивача про здійснення відповідачем останнього платежу саме 16.08.2015 року, як, в свою чергу, підставу для переривання строку позовної давності, оскільки згідно виписки про рух грошових коштів на картковому рахунку відповідачки вбачається, що 16.08.2015 року банком здійснено автоматичне погашення простроченої заборгованості, тобто вказаний платіж був здійснений без відома та волі відповідачки (ас.58).

У своїй постанові від 30.05.2018 (справа № 161/20278/14-ц) Верховний Суд зазначив про те, що не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення.

Отже, переривання перебігу позовної давності можливе лише добровільними діями позичальника, а банк не надав на підтвердження таких дій позичальника належних доказів (квитанцій, касових ордерів тощо).

Відтак, вказані вище обставини не спростовують висновки суду про виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором з 28.02.2014 року та не суперечать даним, викладеним в довідці про рух грошових коштів на картковому рахунку відповідачки, з якого вбачається, що останнє поповнення готівкою карткового рахунку нею самостійно було здійснено 20.01.2014 року (ас.58).

З огляду на викладене, суд знаходить можливим, розумним та доцільним відмовити у задоволенні позовних вимог в зв»язку зі спливом строку позовної давності, вважаючи заяву представника відповідачки адвоката ОСОБА_3 стосовно даного обґрунтованою.

Між тим, суд знаходить необхідним також зазначити, що нарахування позивачем відсотків в розмірі 56 899, 55 грв. за період з 24.09.2012 року по 30.09.2018 року суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки нарахування останніх поза межами дії кредитного договору є неправомірним та такі могли нараховуватись лише до квітня 2016 року включно ( строк дії кредитної картки) ( постанова ОСОБА_5 Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18).

Керуючись ст. ст. 141, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У позові Акціонерного товариства ОСОБА_6 "ПриватБанк" м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України:

- позивач : Акціонерне товариство ОСОБА_6 "ПриватБанк", місцезнаходження - м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ;

- відповідач : ОСОБА_1, зареєстроване місцепроживання - 51313, вул. Центральна, буд. 19 с. Новоіванівське Юр»ївського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1.

Рішення складено та підписано 26 березня 2019 року.

Суддя С. О. Маренич