Ухвала

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 487/6168/18

провадження № 61-10864ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - Губницькою - ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року на розгляд до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду

м. Миколаєва від 18 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, оскільки повний текст постанови Миколаївського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року складено 26 квітня 2019 року, заявником у касаційній скарзі зазначено, що її повний текст представником ОСОБА_1 отримано 02 травня 2019 року, проте, доказів на підтвердження вказаного до суду не надано. Згідно з інформацією з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 31 травня 2019 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

За змістом статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти

днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Таким чином, заявнику слід звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку касаційного оскарження, у якому (якій) навести підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підстав пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, заявником не сплачено судовий збір та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У клопотаннях про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на частину першу статті 8 Закону України «Про судовий збір» заявник просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік. Заявник зазначає, що ОСОБА_1 не має фінансової можливості сплатити в установленому законом порядку судовий збір, а сплата його в такому розмірі суттєво погіршить його матеріальний стан.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Враховуючи предмет спору, у задоволенні клопотанняпредставника

ОСОБА_1 -Губницької - Степанової А. О., про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

У зв`язку з наведеним заявникові потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення заборгованості за кредитним договором), яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Ціна позову у справі становить 14 854 086,85 грн, тому 1,5% від ціни

позову = 222 797,88 грн.

Згідно з підпунктом 7 пунктом 1 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі касаційної скарги) за подання до судукасаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви: (222 797,88 грн *200%= 445 595,75 грн).

Отже, ураховуючи характер спору заявникам необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 445 595,75 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху для сплати судового збору.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - Губницькою - ОСОБА_2 , рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова