Провадження № 2-з/522/755/19
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

30 жовтня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши без повідомлення сторін заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Одеська міська рада, про витребування майна, усунення перешкод у користуванні та скасування запису про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ :

Представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 25.06.2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 третя особа: Одеська міська рада, про витребування майна, усунення перешкод у користуванні та скасування запису про державну реєстрацію.

Ухвалою суду від 27.06.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

До суду 10.07.2019 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації, якою зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 17.04.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 .

19.07.2019 року позивачем було подано заяву, якою усунуто недоліки, встановлені в ухвалі суду від 27.06.2019 року.

Ухвалою суду від 31.07.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого засіданні на 21.10.2019 року.

До суду 29 жовтня 2019 року надійшло клопотання представника позивача про забезпечення позову, згідно якого просив в якості забезпечення позову:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51101);

- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам здійснювати дії щодо відчуження, користування, розпорядження кв. АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51101), в тому числі передавати в оренду та під заставу, іпотеку, здійснювати будівництво, реєструвати повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт та про готовність обєкта до експлуатації та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації ( втому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, районним у містах Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступних об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна НОМЕР_2 ).

В обґрунтування заяви посилалась на те, що на теперішній час спір стосовно нерухомого майна нежитлового приміщення підвалу №805, заг. пл.. 28,5 кв.м.. що розташоване за адресою АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 , яке згідно вимог зайнято та приєднано відповідачем до квартири АДРЕСА_2 . Представник вважає, що за час розгляду даної справи судом існує реальна загроза подальшого відчуження спірної квартири, що у разі задоволення позовних вимог істотно ускладнять ефективний захист прав позивача.

Матеріали заяви суддя отримала 30.10.2019 року.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подане клопотання, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України, передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов може забезпечуватися, зокрема, арештом майна; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із роз`яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вбачає, що предметом справи є вимоги про витребування майна, усунення перешкод у користуванні та скасування запису про державну реєстрацію та стосуються нежитлового приміщення підвалу №805, заг. пл.. 28,5 кв.м.. що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , яке згідно вимог зайнято відповідачем (мешканцем квартири АДРЕСА_2 ).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.05.2019 року, власником спірної квартири на теперішній час вказана є ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 08.04.20019 року серії та номер: 613.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Проте, з огляду на викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача та вважає за можливе задовольнити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51101) та встановленням заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснювати дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51101), бо саме це приміщення є предметом спору.

В іншій частині клопотання суд відмовляє, виходячи із співмірності позовних вимог, його підстав та предмету, враховуючи, що на час розгляду справи право власності лише оспорюється і інші способи забезпечення позову будуть обмеженням щодо правомочностей відповідача як власника спірного майна.

У відповідності до ч.1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Із наданих до суду документів, вбачається, що позивач за зустрічним позовом зареєстрована на території України, в матеріалах справа відсутні документи на підтвердження того, що майновий стан заявника або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача за зустрічним позовом, у зв`язку з чим, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 89, 149-153, 157, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов до розгляду справи по суті, а саме:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51101);

- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснювати дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51101).

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради та сторонам по справі.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 30 жовтня 2019 року.

Суддя Домусчі Л.В.