Провадження № 2/234/2957/19
24 жовтня 2019 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Кравченко О.Ю.,
секретар судового засідання Малушка С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
03.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 16.06.2018 року вона позичила відповідачу грошові кошти у сумі 4000 доларів США, за умови повернення до 23.06.2019 року. На підтвердження передачі грошей відповідач власноруч написав розписку та отримав гроші. Однак, відповідач свої зобов`язання не виконав та грошові кошти не повернув. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути гроші, однак відповідач гроші не повертає. Просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 4000 доларів США та судовий збір.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Повно та всебічно дослідивши надані докази, суд , -
Згідно до наданого позивачкою оригіналу боргової розписки, 16.06.2018 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4000 доларів США, які зобов`язався повернути ОСОБА_1 в термін до 23.06.2019 року.
Станом на день розгляду справи грошові кошти за розпискою відповідачем позивачу не повернуті.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».
Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц.
Позивачкою суду наданий оригінал розписки від 16.06.2018 року, яка складена ОСОБА_2 власноручно, містить інформацію щодо предмета доказування, а саме щодо виникнення між сторонами правовідносин за договором позики.
Особи сторін у договорі ідентифіковані зазначенням їхніх прізвищ, імен та по-батькові, вказівкою на номер та серію паспорту, особа позичальника - додатково ідентифікована вказівкою на рік народження.
Таким чином, укладений 16.06.2018 року договір позики підтверджує факт отримання відповідачем від позивачки у борг 4000 доларів США, які він зобов`язався повернути до 23.06.2019 року, але зобов`язання не виконав.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 необхідно стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 4000 доларів США.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1048 грн., сплачений позивачем при подачі позову (а.с.1, 16).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 263, 265, 280, 281-284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1048 (одна тисяча сорок вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області (Перехідні положення п.п. 15, 15.5), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко