Провадження №4-с/760/69/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацко Дениса Анатолійовича,

в с т а н о в и в:

Скаржник звернулась в суд з зазначеною скаргою на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацко Д.А. у виконавчому провадженні №50197975 по стягненню коштів з боржника на підставі дублікату виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва №2-1740 від 11.08.2009 року, що підлягає негайному виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.07.2000 року Солом'янським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 14.07.2000 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 18 років.

З березня 2003 року боржник аліменти на утримання сина не сплачує та відповідно до довідки-рахунку ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 24.01.2014 року сума заборгованості складала 74131,38 грн.

05.02.2015 року на її адресу надійшла постанова ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 04.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження, не дивлячись на наявність заборгованості за виконавчим документом.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.08.2015 року було визнано бедіяльність державного виконавця неправомірною та постанову від 04.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження скасовано.

Після цього, 31.01.2015 року ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві прийнято постанову №46283619 від 31.01.2015 р. про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року визнано дії ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві неправомірними та постанову про відкриття виконавчого провадження скасовано.

На даний час виконавче провадження з примусового виконання рішення суду перебуває у Солом`янському районному відділі Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві та державним виконавцем не здійснюється жодних дій для примусового виконання рішення суду.

Вважає таку бездіяльність державного виконавця неправомірною у зв'язку з чим просила скаргу задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 04.09.2018 року у справі відкрито провадження.

Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.02.2019 року головуючим у справі визначено суддю Оксюту Т.Г.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Від скаржника надійшла заява про розгляд скарги без її участі.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.08.2009 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 14263806 на підставі виконавчого листа № 2-1740, виданого 11.08.2009 року Солом'янським районним судом м. Києва на виконання рішення від 22.07.2000 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Відповідно до довідки-рахунку ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 24.01.2014 року сума заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів складала 74131, 38 грн.

04.12.2014 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Підставою для закінчення виконавчого провадження була відповідь Пенсійного фонду України, згідно якої боржник ОСОБА_3 працює в «Кайрос Керама» за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 41-а, кім. 40, що територіально відноситься до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

На підставі постанови ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві від 04.12.2014 року, державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46283619 від 31.01.2015 року по виконанню дубліката виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва №2-1740 від 11.08.2009 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.08.2015 року зобов'язано державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Фартушну Ю.А. вжити дій щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.12.2014 року у виконавчому провадженні № 14263806.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Фартушної Ю.А. щодо неналежного вчинення виконавчих дій по стягненню коштів з боржника у виконавчому провадженні № 14263806.

В подальшому, ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.12.2015 року постанову відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 31.01.2015 року у виконавчому провадженні №46283619 по виконанню дубліката виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва №2-1740 від 11.08.2009 року, скасовано.

Визнано дії ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 46283619 від 31.01.2015 року по виконанню дубліката виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва №2-1740 від 11.08.2009 року неправомірними.

Визнано бездіяльність ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження №46283619 від 31.01.2015 року стягувачу, неправомірною.

Крім цього, 21.12.2016 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацко Д.А. стягувачу було вперше видано інформаційну довідку від 21.12.2016 року, згідно якої ще 19.02.2009 року боржником було придбано у власність квартиру АДРЕСА_1.

При цьому, з 19.02.2009 року державними виконавцями не вчинено дій щодо накладення арешту на майно боржника.

23.12.2016 року скаржником до Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було подано заяву про накладення арешту на квартиру боржника.

З 23.12.2016 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22.07.2000 року не виконано в примусовому порядку Солом`янським районним відділом Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Крім того, 04.09.2017 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві стягувачу було вперше видано відповідь Пенсійного фонду України від 30.08.2017 року про особу-боржника, згідно якої боржник перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві і станом на серпень 2017 року щомісячно отримує пенсію в розмірі 1847,18 грн.

З вересня 2017 року стягувач на свій банківський рахунок грошових коштів від боржника не отримувала, що свідчить про бездіяльність державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Слід зазначити, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частина 2 та 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає права та обов'язки державного виконавця.

У відповідності до положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує порядок стягнення аліментів.

Зокрема у відповідності до ч.2 зазначеної статті, за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві по виконанню виконавчого листа № 2-1740 від 11.08.2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не було вчинено всіх необхідних заходів для стягнення суми заборгованості з боржника на користь стягувача.

На спростування вказаних обставин державним виконавцем на виконання ухвали суду від 04.09.2018 року матеріали виконавчого провадження не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Солом`янський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацко Дениса Анатолійовича у виконавчому провадженні №50197975 по стягненню аліментів з боржника ОСОБА_3 на підставі дублікату виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва №2-1740 від 11.08.2009 року, що підлягає негайному виконанню - неправомірною.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: