Справа № 322/285/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Вишняк Т.В.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Трудова сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області, про встановлення факту постійного проживання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_3 Як стверджує заявник, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на майно, до складу якого ввійшов житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, та земельна ділянка, розташована за вказаною адресою. Він являється єдиним спадкоємцем майна після смерті матері за заповітом. З 2013 року, до моменту смерті матері, він проживав разом з нею у вищевказаному житловому будинку. Вважаючи, що він прийняв спадщину після смерті матері фактом спільного постійного проживання на момент її смерті, він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до перебігу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини. На даний час він вирішив оформити спадщину на спадкове майно, для чого звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус повідомив йому, що він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, бо вони з матір'ю були зареєстровані за різними адресами.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечувала.

Вислухавши пояснення заявника, думку заінтересованої особи, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1, виданим 10 вересня 2016 року виконавчим комітетом Трудової сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яка мешкала та була зареєстрована по АДРЕСА_1.

Як вбачається із паспорта заявника, зареєстрованим місцем проживання останнього, із 19 грудня 2002 року та на даний час, є будинок АДРЕСА_3.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду, що заявник ОСОБА_1 проживав спільно зі своєю матір'ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, починаючи з січня 2013 року і по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_3, вели спільне господарство, спільний побут.

Вказані обставини свідчать про те, що заявник дійсно постійно проживав із ОСОБА_3 на день її смерті.

Датою початку проживання заявника та померлої однією сім'єю необхідно вважати 01 лютого 2013 року.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє оформити спадщину.

Керуючись ст. 265, 294, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Новоукраїнка Новомиколаївського району Запорізької області, постійно проживав спільно з матір'ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, з 01 лютого 2013 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складене 01 квітня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш