Справа №705/1221/19
У Х В А Л А

03 квітня 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Уманської дитячої школи мистецтв про стягнення частини заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про стягнення частини заробітної плати звернулася ОСОБА_1, в якості відповідача в позові вказана - Уманська дитяча школа мистецтв.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019 року матеріали позову передані судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С. від 01.04.2019 року було задоволено самовідвід судді Годік Л.С. у справі за позовом Уманської дитячої школи мистецтв про стягнення частини заробітної плати.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019 року матеріали позову були передані судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корману О.В.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Кормана О.В. від 01.04.2019 року було задоволено самовідвід судді Кормана О.В. у справі за позовом Уманської дитячої школи мистецтв про стягнення частини заробітної плати.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2019 року матеріали позову були передані судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В.

Вивчивши матеріали позову, суддею встановлено, що наявні підстави для самовідводу судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., у зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1 протягом попереднього періоду часу, починаючи з 2009 року, неодноразово заявляла відводи судді Уманського міськрайонного суду Резнік (Мазуренко) Ю.В., посилаючись на те, що чоловік судді Резнік Ю.В.- Резнік Р.Б. на той період часу працював на посаді прокурора в прокуратурі м.Умань, а ОСОБА_1 неодноразово зверталася з заявами в Уманську міську прокуратуру з різних питань і працівники прокуратури проводили перевірки та приймали рішення по них та в послідуючому ОСОБА_1, неодноразово зверталася до суду з позовами, у яких відповідачем вказувалась прокуратура м.Умань. Наявність відповідних обставин викликали сумнів ОСОБА_1 в об'єктивності та неупередженості судді у справах за її участю. На тих же підставах, суддя Резнік Ю.В. неодноразово заявляла собі самовідводи у справах за участю ОСОБА_1. В послідуючому шлюб між ОСОБА_2 та Резнік Ю.В. було розірвано, а в лютому 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та Мазуренко Ю.В. було укладено знов. Крім того, під час ознайомлення з матеріалами суддівського досьє, суддею Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В. було встановлено наявність скарги ОСОБА_1 на дії судді.

Враховуючи вищевикладене, згідно пункту 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя заявляє про самовідвід від здійснення судового розгляду цієї справи.

При вирішенні заявленого відводу суд (суддя) виходить з того, що підстави для відводу судді визначені у ст.36 ЦПК України, яка передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Суд (судді), зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 2, 8 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову. Так, наявність вищевказаних правових норм, та того факту, що у позивача ОСОБА_1 при наявності відповідних обставин були сумніви з приводу об'єктивності судді, а на даний час відповідні обставини знову існують, з урахуванням наявності скарги ОСОБА_1 на дії судді - є підставою для висновку, що можливості забезпечення умов, за яких у сторін, в першу чергу у позивача, не виникало б будь-яких сумніві у безсторонності судді - не має.

Суд (суддя) враховує, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України", як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст.40 ЦПК України, яка визначає, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

На підставі викладеного, з метою уникнення звинувачень в упередженості судового розгляду та різних скарг з боку позивача та виключення підстав та мотивів для сумніву в об'єктивності головуючої по справі судді Мазуренко Ю.В., суддя вважає, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

За таких обставин суддя Мазуренко Ю.В. вбачає підстави для задоволення заяви про самовідвід та вважає за необхідне передати матеріали позовної заяви до канцелярії Уманського міськрайонного суду Черкаської області для визначення іншого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36 ч.1 п.5, 40, 41, 259, 260, 261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Мазуренко Юлії Вікторівни у справі за позовом ОСОБА_1 до Уманської дитячої школи мистецтв про стягнення частини заробітної плати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської дитячої школи мистецтв про стягнення частини заробітної плати, передати до канцелярії Уманського міськрайонного суду Черкаської області для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Мазуренко