Справа № 2-3215/10
Провадження № 6/524/170/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа виданого на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 травня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа виданого на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчук від 26 травня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що виконавчий лист було втрачено з вини виконавчої служби.

У судове засідання заявник ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 не прибули, заявник просила розглядати заяву у її відсутності, заінтересована особа про причини неявки не повідомляв, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду, тобто судді зобовязані застосовувати рішення Європейського суду з прав людини» як джерело права на всіх етапах провадження нарівні з Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження», визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів.

У рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 травня 2010 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття та на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

На виконання цього рішення суду було видано виконавчий лист.

У Крюківському відділі ДВС міста Кременчук ГТУЮ в Полтавській області перебувало виконавче провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду щодо стягнення аліментів.

16 вересня 2011 року виконавче провадження було завершене згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оригінал виконавчого документу направлено до іншого органу ДВС. Однак встановити до якого саме ВДВС було направлено виконавчий лист неможливо, оскільки виконавче провадження було знищене згідно п. 9.9 Інструкції з діловодства.

Згідно довідки Крюківського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області від 13 липня 2016 року відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року на утримання сина ОСОБА_4, 2008 року, у звязку із відсутністю на виконанні виконавчого документу.

Рішення суду про стягненення аліментів не є виконаним. Син заявника не досяг повноліття.

Суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити видати дублікат виконавчого листа, оскільки фактично виконавчий лист було втрачено.

Керуючись ст. ст. 258-260, 353, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-3215/2010 виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука на виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчук від 26 травня 2010 року по цивільній справі №2-3215/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання малолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пятнадцяти діб з дня проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя: