Справа № 462/5485/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Галайко Н.М.,

за участю секретаря Фрейдун А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, який в подальшому уточнювала, про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 23794 грн. 67 коп. та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунків при звільненні у розмірі 33315 грн. 78 коп. Окрім цього просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, повязані з професійною правничою допомогою у сумі 5700 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з 14 листопада 2017 року по 13 серпня 2018 року працювала у відповідача на посаді інженера-технолога 2 категорії у відділі головного технолога. У травні 2018 року підприємство перестало виплачувати заробітну плату. Наказом № 419-к від 10 серпня 2018 року позивача було звільнено з роботи на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 13 серпня 2018 року. Однак при звільненні адміністрацією заводу не було проведено повного розрахунку по заробітній платі з позивачем. У день звільнення 13 серпня 2018 року вона отримала довідку про доходу № 99 від 13 серпня 2018 року, відповідно до якої заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати складає 23794 грн. 67 коп. За цих обставин зазначає, що у звязку з затримкою проведення розрахунку з відповідача також слід стягнути середній заробіток за час затримки невиплаченої заробітної плати у розмірі 33315 грн. 78 коп.

Заявою про збільшення позовних вимог від 21 вересня 2018 року позивач збільшила позовні вимоги і просила, окрім вказаного у позовній заяві, стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки невиплаченої заробітної плати за період з 01 вересня 2018 року по день винесення рішення суду, враховуючи, що середньоденна заробітна плата позивача складає 270 грн. 86 коп. (а.с. 30-31).

Заявою адвоката позивача ОСОБА_2 від 18 березня 2019 року позовні вимоги було уточнено. Так, представник позивача просить стягнути з відповідача 23794 грн. 67 коп. заборгованості по заробітній платі за період з травня по серпень 2018 року, витрати, повязані з професійною правничою допомогою у розмірі 5700 грн., середній заробіток за час затримки невиплаченої заробітної плати за період з 13 серпня 2018 року по 22 березня 2019 року у сумі 41441 грн. 58 коп.

26 жовтня 2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому той визнав заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати у розмірі 23794 грн. 67 коп., однак не погодився з позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки невиплаченої заробітної плати у розмірі 33315 грн. 78 коп., оскільки така сума не обґрунтована та нарахована не вірно (а.с. 45-46).

Позивач у судове засідання зявився, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання зявився, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, частково визнав позовні вимоги у сумі 23794 грн. 67 коп. У решті позовних вимог просив суд відмовити.

Розглянувши справу, вивчивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Як вбачається з трудової книжки позивача, вона працювала на посаді інженера-технолога другої категорії у відділу головного технолога Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» з 13 липня 2011 року (а.с. 6).

Відповідно до запису № 11 в трудовій книжці позивача, 13 серпня 2018 року вона була звільнена з займаної посади за власним бажанням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України наказом № 419-к від 10 серпня 2018 року (а.с. 6).

Згідно довідки про доходи № 99 від 13 серпня 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем у сумі складає 23794 грн. 64 коп., а саме: за травень 2018 року 3053 грн. 38 коп., за червень 2018 року 2969 грн. 81 коп., за липень 2018 року 2917 грн. 39 коп., за серпень 2018 року 14854 грн. 11 коп. (а.с. 8).

Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України.

А відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З огляду на вказане позовна вимога про стягнення з відповідача на свою користь невиплаченої заробітної плати у розмірі 23794 грн. 67 коп. знайшла своє підтвердження, а тому підлягає задоволенню.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки невиплаченої заробітної плати суд зазначає.

Відповідно до ст.117КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Як вбачається із роз'яснень, даних в пункті 20, частині 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999року №13«Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст.117 КЗпП України. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до заяви представника позивача ОСОБА_2 стягненню підлягає середній заробіток за період з 13 серпня 2018 року по 22 березня 2019 року.

Доданим розрахунком стверджується, що за вищезгаданий період, який складається з 153 робочих днів, заборгованість по середньому заробітку складає 41441 грн. 58 коп.

Довідкою про дохід № 127 від 22 серпня 2018 року стверджується, що середньоденна заробітна плата позивача складала 270 грн. 86 коп. (а.с. 9).

Середній заробіток розраховується за наступною формулою: 153 (кількість робочих днів за період) * 270,86 (середньоденна заробітна плата позивача) = 41441,58.

Відтак, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунків у розмірі 41441 грн. 58 коп. є підставною і підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, згідно76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі за період з травня по серпень 2018 року у розмірі 23794 грн. 67 коп. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 13 серпня 2018 року по 22 березня 2019 року у розмірі 41441 грн. 58 коп.

Також з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 5700 грн. витрат, повязаних з професійною правничою допомогою. Розмір зазначених витрат стверджується договором про надання правової допомоги № 22-08 від 22 серпня 2018 року та актом виконаних робіт від 22 серпня 2018 року, у якому зазначено, що замовник послуг провів розрахунок за виконану роботу у сумі 5700 грн. 22 серпня 2018 року, а також квитанцією № 1 від 22 серпня 2018 року на суму 5700 грн. (а.с. а.с. 15, 18, 19).

Крім вказаного, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача відповідний розмір судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з травня по серпень 2018 року у сумі 23794 (двадцять три тисячі сімсот девяносто чотири) грн. 67 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки невиплаченої заробітної плати з 13.082018 року по 22.03.2018 року у сумі 41441 (сорок одну тисячу чотириста сорок одну) грн. 58 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 витрати, повязані з професійною правничою допомогою у сумі 5700 (пять тисяч сімсот) грн.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, м. Львів, вул. Новаківського, 8/7-а).

Відповідач: Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА» (, 79040, м. Львів, вул. Патона, 1).

Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2019 року.

Суддя/підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно.

Суддя: