Справа № 571/1455/17
Провадження №2/571/7/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

28 березня 2019 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Колодич Ю.В., за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Старосільська сільська рада Рокитнівського району Рівненської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Старосільська сільська рада Рокитнівського району Рівненської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком №39а по вулиці Б.Хмельницького в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй на праві власності належить будинок №39а по вулиці Б.Хмельницького в с.Старе Село, Рокитнівського району Рівненської області. Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований в даному будинку, але фактично не проживає з вересня 2011 року, залишив сім'ю і перейшов проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2013 році шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Зверталась до відповідача з проханням, щоб він добровільно виписався з належного їй будинку, проте останній відмовляється. Реєстрація місця проживання відповідача у належному їй будинку не дозволяє позивачу у повній мірі розпоряджатися будинком на власний розсуд, безперешкодно користуватися будинком.

Крім того, реєстрація місця проживання відповідача створює позивачу і інші перешкоди. Так, на адресу реєстрації відповідача постійно надходять листи з установ банків та колекторських фірм з вимогами погасити заборгованість за наданими йому кредитами. Також з цього приводу позивачу телефонують та погрожують забрати в рахунок боргів її майно, в тому числі будинок.

Посилаючись на норми ст.321,391,405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Рівненська область Рокитнівський район с.Старе Село, вул.Б.Хмельницького,39а.

Під час судового розгляду справи позивач пояснила, що житловий будинок будувався під час перебування у шлюбі, але участі у будівництві відповідач не приймав. З 2011 року відповідач проживав у будинку періодично, з серпня 2016 року не проживає, проживає у Чернігівській області. Дозвільних документів на будівництво будинку надати не може, але будівництво здійснювалося з дозволу сільської ради на земельній ділянці, яка належить її батькам. Оскільки відповідач має борги перед банками, то на цю адресу постійно приходять вимоги та погрози, щодо погашення боргів та можливого звернення стягнення на майно.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові та доповнив, що право власності на будинок не зареєстровано, але будинок не може вважатися самовільно збудованим, оскільки жодним контролюючим органом не вносились відповідні приписи щодо незаконності будівництва. Більш того, довідкою з погосподарського обліку Старосільської сільської ради підтверджується, що будинок належить позивачу на праві власності. Оскільки у інший спосіб позивач не може захистити свої права та права дітей, просить позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №39а по вулиці Б.Хмельницького в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явився по невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заперечень на позовну заяву відповідач не подав.

Третя особа, Старосільська сільська рада, в судове засідання не зявились, просять справу розглянути без представника сільської ради, претензій до позивача та відповідача сільська рада не має (а.с.31,45).

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення.

08 травня 2013 року рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с. 8).

З пояснень позивача встановлено, що спірний житловий будинок побудований за час перебування у шлюбі позивача з відповідачем. З урахуванням положень ч.1 ст.82 ЦПК України, а також того, що інших даних щодо побудови будинку суду не надано, суд примає за основу, що будинок побудований до 2013 року.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, кожен окремо, дали показання, що проживають по сусідству з позивачем, добре знають позивача та відповідача, який у 2011 році залишив сім`ю та виїхав на проживання до іншої області. З того часу відповідача в будинку позивача не бачили. Стверджують, що будинок належить позивачу, а відповідач не проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2011 року.

Відповідно до витягу з погосподарської книги №8 за 2017 рік, виданого Старосільською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області, будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с.Старе Село по вул.Б.Хмельницького, 39а, Рокитнівського району Рівненської області належить ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно довідки про склад сім`ї, акту обстеження матеріально-побутових умов та характеристики, ОСОБА_4 з серпня 2016 року по даний час на території сільської ради не проживає, участі у вихованні дітей не приймає, за період проживання зарекомендував себе з негативної сторони, схильний до конфліктів та вживання спиртних напоїв, притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 9,10,11).

Згідно довідки Старосільської сільської ради №03/07-131 від 23.11.2017 року ОСОБА_4 зареєстрований на території сільської ради, але з серпня 2016 року не проживає ( а.с. 25).

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.11.2018 р. встановлено, що право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на нерухоме майно за адресою: Рівненська область, Рокитнівський район, с.Старе Село, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 39а, не зареєстровано (а.с.47).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, який набрав чинності 03.08.2004 року, право власності підлягає державній реєстрації.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

За вказаних обставин, не заслуговує на увагу суду твердження позивача та її представника, що житловий будинок належить позивачу на праві власності, оскільки зазначене не підтверджене належними доказами. При цьому слід зазначити, що виписка з погосподарської книги, на яку посилається позивач, не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності.

Погосподарська книга є документом первинного обліку в сільських Радах, яка складається з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім'ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні.

Відповідно до Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 08.12.2010 р. №491 (втратила чинність 27.05.2016 р.) та Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої наказом Державної служби статистики України від 11.04.2016 № 56, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 травня 2016 р., набрала чинності 27.05.2016 року, погосподарський облік, як вид первинного обліку, передбачений для накопичення і систематизації відомостей, які збирають сільські, селищні, міські ради територіальних громад (об'єднаних територіальних громад) (далі - місцеві ради) по кожному з розташованих на їхній території сільських населених пунктів і які є необхідними для проведення державних статистичних спостережень. Цей облік не передбачає реєстраційних дій і не несе жодних правових наслідків для об'єктів, відносно яких він здійснюється. У рамках погосподарського обліку місцеві ради ведуть облік особистих селянських господарств у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики.

Суд вважає безпідставним посилання позивача на норми статтей 321,391,405 ЦК України ЦК України, оскільки належних доказів у підтвердження того, що позивач є власником спірного будинку суду не надано і в суді таких доказів не здобуто.

Враховуючи викладені обставини справи та правові норми, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 282 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Старосільська сільська рада Рокитнівського району Рівненської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком по вул.Б.Хмельницького,39а в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2019 р.