Справа № 344/6080/18
Провадження № 2/353/17/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мануляка Ю.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Матенчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У суд звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 12909,62 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідно до договору про надання банківських послуг (за заявою від 15.12.2005року) ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач, надавши відповідачу кредит (можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту), свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору ОСОБА_1 свої зобов'язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов'язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 31.03.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 12909,62 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1804, 81 грн., заборгованість по процентах - 10013, 88 грн., фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу - 590, 93 грн. Тому заявлено ПАТ КБ "ПриватБанк" позов до суду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. До суду подано клопотання від представника позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, про повне підтримання заявлених позовних вимог та про те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином. Подала до суду клопотання про проведення розгляду справи без її участі та про підтримання клопотання про застосування строків позовної давності. Просила відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що відповідно до розрахунку наданого до позовної заяви розрахунок заборгованості ОСОБА_1 починається з 2006 року, а сума основного боргу фігурує в розрахунку з дати 30.09.2013 року, тобто на момент звернення до суду позивачем пропущено строк позовної давності.

Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на укладення з відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору шляхом підписання останньою 15.12.2005 року заяви.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 3 ст. 3 Цивільного кодексу України, свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору. Також, відповідно до п. 1. ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи з вищенаведеного, анкета-заява і умови, і правила надання банківських послуг, що додавались до позовної заяви, є вільною формою кредитного договору узгодженою сторонами, що відповідає вимогам п.1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підтвердження вимог про неналежне виконання відповідачем умов договору позивач представив розрахунок заборгованості за договором № б/н від 15.12.2005 року станом на 31.03.2018 року.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.12.2005 року (а.с. 4-6) та випискою по руху коштів на картковому рахунку відповідача НОМЕР_2 за період з 01.01.1999 по 17.10.2018 встановлено, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснено 28.10.2010 року в сумі 320,48 грн. та в подальшому добровільно заборгованість не погашалася (а.с.5).

Таким чином встановлені обставини в їх сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_1, користувалася кредитними коштами ПАТ КБ «Приватбанк» та вносила платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом.

В анкеті-заяві та Умовах та правилах надання банківських послуг міститься інформація про розмір кредиту, порядок його погашення, розмір відсотків та комісій за користування кредитними коштами та порядок їх сплати. Дана інформація була доведена до відповідача, про що свідчить його підпис в заяві.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с. 12).

Відповідно до п.3 Правил користування платіжною карткою, термін дії картки зазначений на лицьовій стороні Картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця (п. 3.1.1); по закінченню терміну дії відповідна картка продовжується Банком на новий термін, якщо раніше не надійшла письмова заява Держателя про закриття Картрахунку (п. 3.1.3) (а.с. 12).

Відповідно до п.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг, строк погашення кредиту в повному обсязі за платіжними картками без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH) (а.с. 13).

При цьому позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що банком з позичальником було узгоджено будь-які інші строки позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів.

Разом з тим, встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 08.05.2018 року, а відповідач та її представник у попередніх судових засіданнях просили застосувати позовну давність до позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Підставою для відмови у позові є сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі (ч.4 ст.267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5ст.261 ЦК України).

Згідно частини першої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Із матеріалів справи встановлено, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 внесла 28 жовтня 2010 року, при цьому заборгованість за кредитним договором станом на цей день становила: 793,96 грн. за кредитом та 664,76 грн. за процентами (а.с. 5).

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що звернувшись в суд з даним позовом 08.05.2018 року позивач пропустив встановлений законом 3-річний строк позовної давності, оскільки перебіг строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі почався з спливом останнього дня місяця дії картки НОМЕР_2, виданої ОСОБА_1, термін дії якої, згідно довідки позивача (а.с. 124) закінчився 31 грудня 2012 року. Доказів перевипуску картки чи пролонгації договору суду позивачем не надано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 подала заяву про застосування строку позовної давності, останній платіж по кредиту здійснила 28.10.2010 року, дія картки закінчилась 31.12.2012року, а з позовом до суду позивач звернувся лише 08.05.2018 року, то суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.12.2005 року слід відмовити в зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Керуючись ст.ст. 3,6,207, 253, 256, 257, 261, 264, 267, 509,525, 526, 530,634, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259,263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк": місцезнаходження за адресою: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_3.

СуддяЮ. В. Мануляк