Житомирський апеляційний суд
Справа №273/703/19 Головуючий у 1-й інст. Бєлкіна Д. С.
Категорія 43 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №273/703/19 за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області про визнання відмови у приватизації кімнати протиправною та зобов`язання провести приватизацію кімнати

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Бєлкіної Д.С. у м. Баранівка,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області (надалі - селищна рада). Просив визнати протиправною відмову селищної ради від 05 березня 2019 року, за підписом секретаря Піщанецької Л.О., у приватизації кімнати АДРЕСА_1 та зобов`язати селищну раду провести приватизацію вищезазначеної кімнати. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 08 вересня 2003 року служив в органах міліції та є учасником бойових дій (учасником АТО), а з травня 2018 року - пенсіонером МВС. Рішенням виконкому Першотравенської селищної ради Баранівського району від 30 березня 2007 року №21 йому виділено для проживання кімнату АДРЕСА_1 без права приватизації. Оскільки власного житла він не має, то 27 червня 2007 року зареєструвався у вищезгаданій кімнаті і до цього часу нею користується. З 17 липня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Дружина є власником будинку в с. Стара Гута Баранівського району, який отримала у спадок, а тому він не є його співвласником. На спірну кімнату в гуртожитку дружина не претендує. У серпні 2013 року він звернувся до виконкому селищної ради із заявою про надання дозволу на приватизацію кімнати, на що отримав рішення виконкому від 21 серпня 2013 року №67, яким йому відмовлено у приватизації кімнати та зобов`язано повернути кімнату селищній раді. У січні 2014 року отримав повідомлення селищної ради, у якому йшлося про відмову у приватизації та зобов`язання повернути кімнату власнику житлового фонду - селищній раді. У серпні 2014 року він знову звернувся до селищної ради із заявою про приватизацію кімнати, але відповіді не отримав. У лютому 2019 року він знову подав до селищної ради заяву, в якій просив прийняти рішення про передачу йому спірної кімнати у приватну власність та видати відповідне свідоцтво про право власності, якщо селищна рада не має можливості надати йому, як учаснику АТО, у приватну власність інше житло. У відповідь отримав повідомлення секретаря селищної ради Піщанецької Л.О. від 05 березня 2019 року за №144, яке не є рішенням виконкому селищної ради, про те, що у нього немає підстав для приватизації спірної кімнати, оскільки рішенням виконкому від 04 листопада 2009 року №138 вона отримала статус службової. Зазначає, що коли отримував кімнату, вона не була службовою, а віднесення її до службового житла у період його проживання в кімнаті є незаконним. Вважає, що досі не втратив право на користування кімнатою і має право на її приватизацію.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що суд безпідставно взяв до уваги рішення виконкому про визнання кімнати службовою, оскільки таке рішення прийнято після надання кімнати йому в користування. Суду не надано доказів того, що на час визнання кімнати службовою, він у ній не проживав, оскільки іншого житла він не має, у кімнаті зареєстрований, користується нею й досі. Зазначає, що як учасник АТО має право на отримання квартири чи земельної ділянки для будівництва, але селищна рада не бажає захищати законні права та інтереси учасників АТО.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Згідно з актом приймання-передачі відомчого житлового фонду ВАТ «Першотравневський завод електротехнічного фарфору» від 24 травня 2000 року будинок АДРЕСА_1 є комунальною власністю Першотравенської селищної ради (а.с.49-56).

Рішенням виконкому Першотравенської селищної ради від 30 березня 2007 року №21 ОСОБА_1 , як дільничному інспектору РВ УМВС, була виділена кімната для проживання у будинку сімейного типу АДРЕСА_1 , без права приватизації (а.с.6).

Рішенням виконкому Першотравенської селищної ради від 04 листопада 2009 року №138 «Про надання статусу квартирі в гуртожитку по АДРЕСА_1» квартирі АДРЕСА_1 надано статусу службової (а.с.7). Рішення є чинним та у встановленому порядку не скасовано.

Рішенням виконкому Першотравенської селищної ради від 21 серпня 2013 року №67 ОСОБА_1 у приватизації житлової кімнати у будинку АДРЕСА_1 відмовлено та зобов`язано його повернути житлову кімнату власнику житлового фонду - Першотравенській селищній раді для подальшого використання для забезпечення житлом дільничного інспектора РВ УМВС України (а.с.9).

Рішенням виконкому Першотравенської селищної ради від 29 серпня 2014 року №102 ОСОБА_1 відмовлено у приватизації житлової кімнати у будинку АДРЕСА_1 та зобов`язано його повернути житлову кімнату власнику житлового фонду - Першотравенській селищній раді для подальшого використання для забезпечення житлом дільничного інспектора РВ УМВС України, який обслуговує мешканців селища Першотравенськ (а.с.32). Рішення органу місцевого самоврядування мотивовано тим, що позивач зареєстрований за даною адресою, але більше трьох років не проживає в селищі та не обслуговує мешканців селища, як дільничний інспектор.

Листом від 05 березня 2019 року №144 Першотравенська селищна рада розглянула заяву позивача від 19 лютого 2019 року та повідомила, що спірна кімната була виділена ОСОБА_1 у 2007 році, як дільничному інспектору міліції, без права приватизації. У 2009 році він припинив працювати на посаді дільничного інспектора, а з 04 листопада 2009 року квартирі надано статус службової. Також у листі зазначено, що кватира не підлягає приватизації (а.с.14.т.1).

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації, зокрема, квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових.

Оскільки спірна кімната (квартира) віднесена рішенням виконкому селищної ради до числа службових та дане рішення є чинним і не скасоване у встановленому законом порядку, то доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що вона не може бути приватизована, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення передбачає залишення його судом апеляційної інстанції без змін, що узгоджується із приписами ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 20 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 04 листопада 2019 року.