АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/449/19Головуючий по 1 інстанції - Суходольський О.М.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідч )

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

учасники справи:

заявник - заступник начальника Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ю.І.

заінтересована особа - ОСОБА_4;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_4;

розглянувши у м. Черкаси у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 25 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Суходольського О.М. в Черкаському районному суді Черкаської області, за поданням заступника начальника Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ю.І. про примусове проникнення до житла боржника, - :

в с т а н о в и в :

24.01.2019 року до Черкаського районного суду Черкаської області надійшло подання заступника начальника Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ю.І. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що на виконанні у ДВС знаходиться виконавче провадження АСВП № 52208626 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 2320/412/12 від 05.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/ 4 усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2012 року і до повноліття дитини. ДВС вказує, що станом на 18.01.2019 року рішення суду боржником ОСОБА_4 не виконується і заборгованість по аліментах станом на 01.01.2019 рік становить 41851 грн.18 коп. З метою виконання рішення суду на майно боржника накладено арешт. Згідно підтверджуючих даних боржник ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1. З метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_4 13.12.2018 року та 10.01.2019 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника, однак боржник не надав можливості державному виконавцю провести виконавчі дії шляхом ненадання доступу до будинку.

У зв`язку з вищевикладеним, заступник начальника Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ю.І. просив суд прийняти рішення про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 для проведення примусового виконання рішення суду, опису і арешту майна боржника.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 25 січня 2019 року подання заступника начальника Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ю.І. - задоволено.

Дозволено державному виконавцю Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області примусове проникнення до житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, для проведення примусового виконання рішення суду, опису і арешту майна боржника.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що, на його думку ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Він вказує, що, ухвалюючи судове рішення, поза увагою суду лишились обставини, які мають істотне значення для вирішення вказаного подання, а саме: в чиє житло чи володіння дозволяє проникнення суд; для виконання яких виконавчих дій дається цей дозвіл (із метою проведення опису, арешту майна, вилучення майна у присутності власника майна для подальшої реалізації, для ознайомлення покупців із майном, що підлягає реалізації, тощо). Чи знає боржник про наявність виконавчого провадження, та чи повідомлявся він про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій. Скаржник, вважає, що без встановлення обставин дотримання визначеного законом порядку проведення виконавчих дій до часу звернення до суду із поданням про примусове проникнення у житлове приміщення, належне боржникові, висновок суду про ухилення боржника від проведення виконавчих дій, як обґрунтування необхідності примусового проникнення у житлове приміщення, належне боржникові є передчасним. Також, скаржник вказує, що державним виконавцем не перевірено наявність банківських рахунків, працевлаштування та отримання заробітної плати, та не зазначено і не надано доказів, хто на даний час проживає у будинку. Матеріали справи не містять даних про ухилення боржника від виконання судового рішення, відмови від добровільного виконання або чинення перешкод державному виконавцю у здійсненні його обов`язків та проведення виконавчих дій.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання заступника начальника Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ю.І. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1.

21 березня 2019 року на адресу апеляційного суду Черкаської області надійшов відзив від начальника відділу Черкаського районного відділу державної виконавчої служби на апеляційну скаргу ОСОБА_4 У відзиві вказано, що Черкаський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, оскільки рішення суду боржником станом на 18 березня 2018 року не виконується, а згідно розрахунку заборгованість на 01.03. 2019 року становить 44570 грн. 58 коп. Боржником не виконано рішення суду у встановлений термін самостійно, тому рішення виконується примусово, а з метою виконання рішення суду накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Згідно довідки боржник зареєстрований в АДРЕСА_1, власного майна не має, має земельний пай. З метою перевірки майнового стану боржника 13.12. 2018 року та 10.01. 2019 року здійснено виїзди за місцем проживання боржника, які виявилися безрезультатними, оскільки боржник не надав можливості держаному виконавцю провести виконавчі дії, не надавши доступу до будинку. Також на адресу боржника неодноразово направлено виклики до державного виконавця щодо надання відомостей про його майно та доходи , які ним проігноровано. Просять відмовити ОСОБА_4 у задоволенні апеляційної скарги у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно до вимог ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

При цьому, за загальним правилом встановленим вказаною нормою права, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії

Згідно до вимог ст.128 ЦПК України встановлено, що суд лише повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, а не викликає в судове засідання, якщо їх явка є не обов'язковою.

На підставі викладеного, розгляд даної справи проводиться судом апеляційної інстанції за загальним правилом, встановленим чинним процесуальним законом України з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання, але без виклику до судового засідання, оскільки їх явка є не обов'язковою.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Задовольняючи подання державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла, суд першої інстанції виходив з доведеності вимог та наданих доказів, з яких вбачається, що боржником добровільно рішення суду не виконується, з метою перевірки майнового стану боржника доступу для проведення виконавчих дій виконавцеві боржником не надано, що не дає можливості виконання рішення суду.

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно до ч. 1 ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у Черкаському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 52208626 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського районного суду Черкаської області № 2/2320/412/12 від 05.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2012 року і до повноліття дитини.

Згідно даних довідки-розрахунку Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, яка наявна в матеріалах справи, станом на 01.01.2019 року заборгованість зі сплати аліментів складає 41851 грн. 18 коп. (а.с.38).

Таким чином, спростовуються доводи скаржника, стосовно того, що матеріали справи не містять даних про ухилення боржника від виконання судового рішення, відмови від добровільного виконання, оскільки не відповідають дійсності та спростовуються наявними, належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно даних інформації, наданої УДМС України в Черкаській області боржник ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37).

Відповідно даних довідки Червонослобідської сільської ради Черкаського району, боржник дійсно зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.25).

Також з матеріалів справи вбачається, що з метою перевірки майнового стану боржника 13.12.2018 року та 10.01.2019 року було здійснено виїзд за місцем проживання боржника, який виявився безрезультатним, оскільки боржник не надав можливості державному виконавцю провести виконавчі дії шляхом не надання доступу до будинку, що підтверджується складеними актами державного виконавця від 13.12.2018 року та актом від 10.01.2019 року (а.с.19, 31).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 14.12.2018 року Черкаським районним відділом державної виконавчої служби було виявлено місце отримання доходів боржника, а саме: ТОВ «Альфа Фільтр» (а.с.32).

На адресу вказаного підприємства 14.12.2018 року було направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Станом на 18.01.2019 року рішення суду залишається боржником ОСОБА_4 не виконане та проігноровано виклики до державного виконавця щодо надання відомостей про його майно та доходи .

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Частиною 1 статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, зокрема, боржника - фізичної особи при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Апеляційний суд вважає, що слід відхилити доводи скаржника з посиланням в апеляційній скарзі на право на повагу та недоторканість його житла, адже вказане право може бути обмеженим у випадках, визначених законом, що слідує з норм ст. 30 Конституції України.

Також безпідставними є доводи скаржника, щодо не доведення ухилення його від виконання рішення суду, оскільки сума заборгованості є значною, а скаржником не приймаються міри для зменшення суми заборгованості на утримання неповнолітньої дитини, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Судом та державним виконавцем встановлено місце реєстрації боржника, який не має власного житла, що не дає підстав для відмови державному виконавцю перевірити його майновий стан за місцем реєстрації та проживання, та в разі відсутності чи наявності відповідного майна скласти відповідні акти.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними не підлягають задоволенню і не дають підстав для скасування ухвали суду щодо задоволення подання державного виконавця.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин справи (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, не вбачається, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про задоволення подання державного виконавця про проникнення до житла боржника допустив порушень норм чинного законодавства чи процесуального права, тому відсутні підстави для скасування ухвали суду та відмови у задоволенні подання державного виконавця.

Отже, доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, не спростовують висновків суду щодо задоволення подання про проникнення до житла боржника, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування ухвали суду, доводи апеляційної скарги не містять.

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції щодо задоволення подання заступника начальника Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ю.І. про примусове проникнення до житла, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 25 січня 2019 року у справі за поданням заступника начальника Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Нечипоренко Ю.І. про примусове проникнення до житла боржника - залишити без змін.

Судові витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишити за особою, яка подавала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Василенко Л.І.