Справа № 509/3086/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

за участю присяжних : Калашнікова Т.В., Димченко Н.В.,

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Великодолинська с/рада Овідіопольського району Одеської області, про визнання недієздатним, встановлення опіки та встановлення факту юридичного значення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2017 року представник заявника звернувся до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОД № 059675 визнаний інвалідом ІІ групи з дитинства внаслідок психічного розладу безстроково.

Він проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , оскільки потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з тим, що не може самостійно себе обслуговувати та контролювати свою поведінку.

ОСОБА_2 з дитинства відставав у психоречовому розвитку. З дошкільного віку обстежувався лікарями: невропатологом та психіатром. Спочатку ходив до звичайного дитячого садка, а у 4 роки був переведений до спеціалізованого дитячого садка. В школі, відповідно до рішення медико-педагогічної комісії, навчався за допоміжною полегшеною програмою.

З 1992 року (у віці до 6 років) знаходився під наглядом лікарів Одеського обласного психо-неврологічного диспансера з діагнозом: «Затримка психічного розвитку резидуально органічного ґенезу».

Внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у зв`язку з цим може бути визнаний недієздатним.

В ході судового розгляду представник заявниці підтримала заяву в повному обсязі.

Зацікавлена особа до суду не з`явилась, при цьому надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю.

Дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 39 ч.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 з раннього дитинства відставав в психічному розвитку від однолітків. З 15.06.1992 року знаходився на «Д» обліку у психіатра з діагнозом «Затримка мовного та інтелектуального розвитку на резидуально- органічній основі. Синдром психомоторної розгальмованості.» В 1993 році проходив стаціонарне обстеження та лікування в Обласному психоневрологічному диспансері встановлено діагноз: «затримка психічного розвитку на резидуально- органічній основі». В 1995 році медико-педагогічною комісією встановлений діагноз: «легка розумова відсталість». В 2005 році ОСОБА_2 . в Обласному психоневрологічному диспансері встановлено діагноз: «помірна розумова відсталість з порушенням поведінки резидуально-органічного ґенезу, складний тип олігофреничного дефекту. Епілепсія симптоматична з генералізованими тоно-клонічними нападами зі схильністю до серій за анамнезом». В 2008 році знаходився на лікуванні у Обласному психоневрологічному диспансері з діагнозом: «помірна розумова відсталість резидуально-органічного ґенезу з вираженими порушеннями поведінки, складний тип дефекту.» 29.04.2017 року виписаний з Обласного психоневрологічного диспансеру після госпіталізації з діагнозом: «Помірна розумова відсталість резидуально-органічного ґенезу з вираженими порушеннями поведінки, складний тип дефекту. Епілепсія симптоматична генералізована з рідкими тоно-клонічними нападами.»

Захворювання ОСОБА_2 спочатку проявлялося затримкою психічного розвитку, а в подальшому набуло клінічно окреслених ознак стійкого хронічного психічного розладу з виявленим прогресуючим зниженням пам`яті та інтелекту; повною відсутністю здатності набувати нового досвіду і користуватися вже наявним; значним зниженням емоційного контролю, що виявляється в агресивній поведінці; відсутності критики до свого хворобливого стану.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 381 від 2 від 01.10.2018 року ОСОБА_2 страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді «Деменції внаслідок епілепсії у особи з легкою розумовою відсталістю» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F02.803; F70.1 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОД № 059675 визнаний інвалідом ІІ групи з дитинства внаслідок психічного розладу безстроково.

Виходячи з пояснень, які були надані під час судового розгляду, матеріалів справи, з якої вбачається, що хронічний та стійкий психічний розлад фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник з дитинства, Все це в подальшому переросло в легку розумову відсталість та потягло за собою зниження пам`яті та інтелекту, повну відсутність набування нового досвіду та користування вже наявним. Дані обставини свідчать про повну нездатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними. Таким чином суд приходить до висновку, що заява в частині визнання недієздатною особи є обґрунтованою.

Заявник просить встановити опіку над фізичною особою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд прийшов до висновку, що фізична особа є недієздатною.

В ході судового розгляду було встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною матір`ю ОСОБА_2 , з яким спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Заперечень щодо опіки з боку органу місцевого самоврядування не надходило.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявниця, яка є зацікавленою особою в забезпеченні особистих майнових та немайнових прав фізичної особи ОСОБА_2 , який за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та обов`язки, суд вважає, що опіка над вищевказаною фізичною особою відповідає правам та інтересам ОСОБА_2 та не порушує його права та інтереси. Таким чином суд вважає можливим встановити опіку над вказаною особою.

З урахуванням викладеного, та у зв`язку зі станом здоров`я ОСОБА_2 , з якого видно, що він страждає стійким хронічним психічним розладом, суд приходить до висновку щодо необхідності визнати ОСОБА_2 недієздатним, який потребує опіки над ним.

Заявниця просить визнати юридичний факт того, що ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення ним шестирічного віку.

Виходячи з пояснень представника заявника, матеріалів цивільної справи, суд приходить до висновку, що критерії інвалідності, в тому числі медичні показники не входять до компетенції правового висновку суду, а є окремим предметом позову, який розглядається в іншому порядку та підлягає судовому захисту іншим шляхом, а тому, відповідно до ст.ст. 13, 263 ЦПК України, суд вважає, що в цій частині заява не знайшла свого обґрунтування та не підлягає задоволенню.

При поданні заяви заявниця сплатила судовий збір в повному обсязі з урахуванням предмету заяви відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,158,258,259,263-265,293 299,300 ЦПК України, ст.ст.39 ч.1,60 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , Великодолинська с/рада Овідіопольського району Одеської області про визнання недієздатним , встановлення опіки та встановлення факту юридичного значення - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . - недієздатним до ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити опіком над ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншої частині відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Присяжний Димченко Н.В.

Присяжний Калашнікова Т.В.

Суддя: Кириченко П.Л.