Номер справи 237/1329/19
Номер провадження 2-сз/237/5/19
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про повернення судового збору

26.03.19 року м. Курахове

Суддя Мар'їнського районного суду Донецької області Кучко Я.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 768,40 грн. у звязку з тим, що позов, по якому був сплачений судовий збір, до суду направлений не був.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про повернення судового збору з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.7 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 року «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи,яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з заяви про повернення судового збору, ОСОБА_1 зазначає, що заяву/позов до Мар'їнського районного суду Донецької області не подавав.

Крім того, як вбачається з довідки Мар'їнського районного суду Донецької області, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів до Мар'їнського районного суду Донецької області станом на 19.03.2019 року не надходила.

Відповідно до п. 2.35 Постанови НБУ № 22 від 21.01.2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Згідно п. 3 Наказу Міністерства Фінансів України № 787 від 03.09.2013 року «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на імя органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв'язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

Згідно п. 5 цього ж Наказу повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Додатково суд зауважує, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Бюджетного Кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників. Тобто місцеві суди в даному переліку відсутні.

Оскільки позовна заява до суду не надходила, підстави для повернення судового збору, визначені ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» відсутні, суддя відмовляє у винесенні ухвали про повернення судового збору.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала згідно ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Ю. Кучко

Дата документу 26.03.2019 року