№566/1181/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі судового засідання Антонович М.Я.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Млинівської районної державної адміністрації, Ярославицької сільської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про набуття права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в Млинівський районний суд Рівненської області з позовом до Млинівської районної державної адміністрації, Ярославицької сільської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про набуття права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовної заяви посилаються на те, що після смерті батьків вони прийняли спадщину та успадкували належне їм майно. На момент розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства імені Лесі Українки, їх батько ОСОБА_3 був внесений до списків осіб, які мали право на отримання земельної частки (паю), що додаються до державного акта на право колективної власності на землю, однак за час життя сертифікат про право на земельну частку (пай) Млинівською райдержадміністрацією їй видано не було, оскільки у зв`язку зі смертю був виключений зі списків.

Просять суд визнати за ними право на набуття права на Ѕ частину кожній земельної частки (паю) за спадщиною, на яку мав право їх батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судове засідання, 24 жовтня 2019 року, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, звернулися до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, розгляд справи просять проводити за їх відсутності.

(а.с.188-190)

Представник відповідача Млинівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що об`єктивно підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

(а.с.191)

30 січня 2018 року на адресу Млинівського районного суду Рівненської області надійшло заперечення проти позову від відповідача Млинівської районної державної адміністрації заперечення, в якому посилається на те, що райдержадміністрація не може надати дозвіл позивачам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за відсутності земель колективної власності, що підлягають розпаюванню, райдержадміністрація не наділена повноваженнями щодо передачі у власність земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) за рахунок земель державної власності.

(а.с.43-45)

Представник відповідача Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області в судове засідання, 24 жовтня 2019 року, не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника сільської ради.

(а.с.139)

Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки.

23 травня 2018 року від Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області надійшло письмове пояснення, в якому вказано, що Головне управління Держгеокадастру не наділене повноваженнями щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості.

(а.с.101-102)

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підставним і підлягаючим до задоволення, так як він підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, зокрема: копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданою Ярославицькою сільською радою Млинівського району Рівненської області, відповідно до якого ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

(а.с.11)

Згідно довідки виданої Ярославицькою сільською радою Млинівського району Рівненської області №263 від 27 лютого 2017 року ОСОБА_3 до дня смерті проживав в АДРЕСА_1 . Склад сім`ї до дня смерті був слідуючий: дружина - ОСОБА_4 .

(а.с.12)

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого виконкомом Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області 02 січня 2017 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

(а.с.13)

Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Млинівської районної державної нотаріальної контори Мельничук Н.В. 19 вересня 2017 року спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 .

(а.с.14)

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого Ярославицькою сільською радою Млинівського району Рівненської області 07 червня 1986 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 07 червня 1986 року.

(а.с.16)

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого Ярославицькою сільською радою Млинівського району Рівненської області 31 липня 1964 року вбачається, що батьками ОСОБА_6 являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

(а.с.17)

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_5 виданого Ярославицькою сільською радою Млинівського району Рівненської області 22 березня 1978 року батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

(а.с.18)

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_3 НОМЕР_6 останній працював в КСП Лесі Українки з 1959 по1994 роки.

(а.с.20)

Відповідно до копії довідки Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області №294 від 06 березня 2017 року ОСОБА_3 був членом колгоспу КСП імені Лесі Українки з серпня 1959 року по квітень 1994 року.

(а.с.21)

Згідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Млинівському районі Рівненської області №29-1710-0.3-134/2-17 від 23 лютого 2017 року 06 березня 1996 року був виданий Державний акт на право колективної власності на землю КСП імені Лесі Українки серії РВ №00004 реєстраційний №9 на території Ярославицької сільської ради. ОСОБА_3 був зазначений в Додатку №1 до Державного акту серії РВ 00004, порядковий номер 710. Згідно технічної документації по складанню сертифікатів на право на земельну частку (пай) розробленої Рівненською філією інституту землеустрою в 1996 році рішенням зборів уповноважених КСП ім..Л.Українки даний громадянин був виключений із списків додатків до Державного акту на право колективної власності, у зв`язку зі смертю, тому сертифікат не видавався.

(а.с.23)

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, успадковуються не тільки майнові права на об`єкти права власності, а й права із здійсненням яких законом пов`язується виникнення майнових прав.

За змістом ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачалося, що право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об`єктом спадкування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом,а тому суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на вказану земельну ділянку.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року передбачено, що «статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 набув право на земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що процес розпаювання земельної ділянки було проведено за його життя і на той момент він був членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Лесі Українки і його було включено до списку громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), однак протоколом засідання комісії КСГП імені Лесі Українки від 10 липня 1996 року було внесено зміни до списків та виключено зі списку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, право ОСОБА_3 на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" №666/94 від 10 січня 1994 року та Указу від 08 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами.

Згідно Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката.

Відповідно до змісту статтей 22, 23 Земельного кодексу України та Указу Президента України від 08 серпня 1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р.№7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку пай. Якщо спадкодавець мав право на земельну частку пай, але за життя не одержав сертифікат на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку(пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року(561-12), Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід урахувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Як роз`яснено в п.24 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 № 7 член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормамиЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельнучастку (пай). Невнесення до списку особу, яка була членом КС на час передачі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку.

При цьому суд враховує практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в ухвалі від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14 та в ухвалі від 06 серпня 2014 року № 6-12858св14 вказано, що дане право на земельну частку пай є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року№ 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

На виконання Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та постанови Кабінету міністрів України від 12 лютого 1996 року № 187 «Про стан реформування земельних відносин» Державним комітетом України по земельних ресурсах видано наказ від 20 лютого 1996 року № 11, яким затверджені Методичні рекомендації щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям. Відповідно до п. 5 вказаних рекомендацій кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймається за списком, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, який, у разі потреби, уточнюється і підписується головами відповідної Ради і підприємства.

Аналіз зазначеного наказу та листа Державного комітету України по земельних ресурсах № 14-17-2-П1580/4251 від 22.08.2001 року свідчить про те, що вирішення питань, пов`язаних із забезпеченням земельними паями громадян-членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були включені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю даного підприємства і на час його видачі були членами зазначеного підприємства, проводиться шляхом внесення змін до державного акта на право колективної власності на землю та списку, що додається до державного акта, що відповідає п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачі, яка прийняи спадщину, не можуть скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно та позбавлені іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання їх права на земельну частку ( пай) в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач вправі в порядку захисту своїх спадкових прав у судовому порядку вимагати визнання за ним права власності на земельну ділянку, яка є спадковим майном, тому позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України,

ст. ст. 328, 392, 1216,1236 ЦК України,

суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Млинівської районної державної адміністрації, Ярославицької сільської ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про набуття права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на набуття права на Ѕ частини, кожній, земельної частки (паю) за спадщиною, на яку мав право їх батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2019 року.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура