ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8273/19 Справа № 212/3471/19 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказував, що працював на підприємстві відповідача в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища понад 13 років, гірником очисного забою 4 розряду в підземних умовах на дільниці №5 шахти «Родіна», з 09 серпня 2004 року по 19 червня 2018 рік.

В жовтні 2018 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини встановлені професійні захворювання. За висновком МСЕК від 14 грудня 2018 року серії 12 AAA № 0564219 йому встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% (з них 50% - радикулопатія, 10% - ХОЗЛ та 5% тугоухість) та встановлена 3 група інвалідності з 03 грудня 2018 року з переоглядом 01 грудня 2019 року.

Зазначав також, що внаслідок отримання професійного захворювання не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується. Настання негативних змін у його житті, окрім неможливості відновлення його стану здоров`я, який він мав до виникнення професійного захворювання, обумовлене істотним погіршенням психологічного аспекту життя. Через хворобу він не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити його дружині, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих. Крім того, він не може повноцінно приділяти увагу малолітній доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ходити з нею вдвох на прогулянку, бавитися з нею, бо найменший різкий рух спричиняє біль.

Вказував також на те, що все вищенаведене і є підтвердженням душевних переживань, що призводять до значних і постійних моральних страждань, тому позивач просив стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» 166.920 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 за спричинену моральну шкоду у зв`язку із ушкодженням здоров`я на виробництві 67.235 грн., без відрахування з цієї суми податку на доходи фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір 768 грн.40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги наступного:

- місцевим судом встановлено факт наявності моральної шкоди, незважаючи на те, що позивачем його не доведено;

- не встановлено вини конкретних посадових осіб у порушенні норм та правил з охорони праці;

- з трудової книжки встановлено, що до моменту працевлаштування на ш.РодінаКривбасзалізрудком позивач протягом восьми років працював у шкідливих умовах праці на іншому підприємстві, даний факт позначився на виникненні у позивача професійних захворювань;

- позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я;

- розмір моральної шкоди визначено без урахування засад справедливості, розумності та виваженості.

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість рішення місцевого суду, просив залишити рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу ПАТ Криворізький залізорудний комбінат без задоволення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 працював гірником очисного забою 4 розряду в підземних умовах на дільниці №5 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», з 09 серпня 2004 року по 19 червня 2018 року.

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», протокол 23 жовтня 2018 року №1531, ОСОБА_1 встановлені професійні захворювання:

«Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С5, С6, С7 білатеральна - з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періоартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) та колінних (ПФ другого ступеня) суглобів. М54.1. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група «А». Легенева недостатність першого ступеня. код J 44.

Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху), код Н90.3.»

У висновку санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 06 червня 2018 року, виданої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, зазначено, що позивач працював в шкідливих умовах праці з повним робочим днем. Умови праці характеризувались фізичними перевантаженнями: ОСОБА_1 підпадав під вплив підвищених параметрів (концентрації) аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони що відноситься до 3 класу 1 ступеню шкідливості; локальної вібрації до 3 класу 1 ступеня; шум до 3 класу 2 ступеня; мікроклімат до 3 класу 2 ступеня, важкість праці - до 3 класу 1 ступеня.

По факту професійного захворювання проведено розслідування комісією, створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06 листопада 2018 року, де вказано, що працюючи на шахті «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» гірником очисного забою з 09 серпня 2004 року по 19 червня 2018 року ОСОБА_1 виконував комплекс робіт з очисного виймання корисних копалин, керування скреперними лебідками, монтаж та демонтаж скреперних лебідок, здійснював подрібнення гірничої маси за допомогою вибухів накладними зарядами та приймав участь у підготовці масових вибухів на дільниці.

В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувались фізичними перевантаженнями.

Внаслідок недосконалості технології збагачення руди, мавших місце порушення систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничого шуму.

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 23 жовтня 2018 року №1531 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 05 вересня 1995 року по 24 червня 1998 підземний електрогазозварювальник шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка»; з 24 червня 1998 по 15 березня 2000 року підземний крепільник шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка; з 15 березня 2000 року по 29 липня 2004 року підземний гірник очисного забою шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» (п.16 акту).

Згідно пункту 17 акту розслідування причинами виникнення хронічного професійного захворювання причина виникнення професійного захворювання є: важкість праці: маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну - 40 кг при допустимій до 30кг; періодичне перебування у незручній позі 48,6% зміни при допустимому до 25% , нахили корпусу (вимушені, більше 300) кількість за з міну - 396 при допустимих до 100 разів.

Пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони - 6,4 мг/м 3 при гранично допустимій 2,0 мг/м3.

Шум, еквівалентний рівень звуку в дБА: 95 при гранично допустимому до 80.

За висновком МСЕК від 14 грудня 2018 року серії 12 AAA № 0564219 позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% (з них 50% -радикулопатія, 10% - ХОЗЛ, та 5% глухуватість) та встановлена 3 група інвалідності з 03 грудня 2018 року з переоглядом 01 грудня 2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, встановлених нормативів щодо загальної вібрації, спричинена позивачу моральна шкода підлягає компенсації шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 67.235 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України в п.13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, який визначено, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, судом враховано наявність у позивача фізичних страждань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан його здоров`я, тяжкість вимушених змін його життєвих і виробничих стосунків, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, та є значно завищеним, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються вказаними висновками суду.

Відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 06 листопада 2018 року (а.с.8-10), причиною професійного захворювання позивача, серед іншого, є концентрація пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони в 6,4 мг/м3 при гранично допустимій 2,0 мг/м3 згідно ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санитарно-технические требования к воздуху рабочей зоны». Шум, еквівалентний рівень звуку, дБА: 95 при гранично допустимому 80. Тобто, роботодавець допустив перевищення гранично допустимих рівня вмісту пилу та шуму в робочій зоні позивача, що є порушенням ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці».

При цьому, посилання апеляційної скарги на добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.