Справа № 369/6624/18
Провадження №4-с/369/47/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Бугайової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про визнання дій головного державного виконавця незаконними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 акціонерне товариство «Родовід Банк» звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про визнання дій головного державного виконавця незаконними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 грудня 2017 року, посилаючись на те, що 31 грудня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист по справі № 369/3977/14-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору в розмірі 28 097,62 доларів США та 158 194,04 грн..

АТ «Родовід Банк» звернувся до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_2. 04 червня 2018 року АТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 грудня 2017 року по ВП № 47097456, яка винесена головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що не виявлено транспортний засіб боржника протягом року з дня оголошення розшуку. У виконавчому листі не зазначено звернення стягнення на транспортний засіб, а зазначено стягнення заборгованості з боржника. Про звернення стягнення взагалі на транспортний засіб не йшла мова, оскільки АТ «Родовід Банк» не отримував від ДВС Києво-Святошинського району інформацію, що описувалися транспортні засоби або було оголошено розшук транспортних засобів боржника. Крім того, працівниками ДВС не вжито заходів щодо погашення заборгованості боржника.

Враховуючи викладене, стягувач вважав, що головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 47097456 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з порушенням норм матеріального права. Головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 не здійснила всіх необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема, не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. Дій, які б сприяли ефективному та своєчасному здійсненню заходів примусового виконання рішення, в повному обсязі державним виконавцем не здійснено. Як наслідок, останнім всупереч принципам Закону України «Паро виконавче провадження», здійснено формальну відписку. Державним виконавцем не проводилося обстеження місця проживання боржника та фактичне джерело отримання доходів, не здійснено заборону виїзду боржника за кордон. У боржника ОСОБА_2 рахується борг, який до даного часу не погашено.

ПАТ «Родовід Банк» отримав оскаржувану постанову 04 червня 2018 року, що підтверджується реєстраційним № 4660 та копією конверта, строк на оскарження закінчується 14 червня 2018 року та не є пропущений скаржником.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 акціонерне товариство «Родовід Банк» просив визнати незаконними дії головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про виконавчому провадженню № 47097456 від 27 грудня 2017 року та скасувати постанову від 27 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

У судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» не зявився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій скаргу підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

У судове засідання головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 не зявилась, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання боржник ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, з»ясувавши дійсні обставини скарги, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що скаргапідлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 47097456 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/3977/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 118/АА-00005.08.2 від 18 липня 2008 року, що складається з суми поточної заборгованості за кредитом в розмірі 2920 доларів США, суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 13 019,38 доларів США, суми поточної заборгованості за процентами по кредиту в розмірі 215,29 доларів США, суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту в розмірі 11942,95 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 154540,04 грн., а також судовий збір в розмірі 3654 грн., а всього-28097,62 доларів США та 158 194,04 грн..

27 грудня 2017 року постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 виконавчий документ № 369/3977/14-ц, виданий 31 грудня 2014 року Києво-Святошинським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у сумі 28097,62 доларів США та 158194,04 грн. повернуто стягувачу на підставі вимог п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», з підстав того, що транспортний засіб боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

ПАТ «Родовід Банк» отримав оскаржувану постанову 04 червня 2018 року за вхідним реєстраційним № 4660.

Як зазначав у скарзі представник ПАТ «Родовід Банк», про звернення стягнення на транспортний засіб взагалі не йшла мова, оскільки АТ «Родовід Банк» не отримував від ДВС Києво-Святошинського району інформацію, що описувалися транспортні засоби або було оголошено розшук транспортних засобів боржника. Крім того, працівниками ДВС не вжито заходів щодо погашення заборгованості боржника.

Як вказував представник ПАТ «Родовід Банк», головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 47097456 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з порушенням норм матеріального права, а саме головний державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 не здійснила всіх необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема, не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб; дій, які б сприяли ефективному та своєчасному здійсненню заходів примусового виконання рішення, в повному об»ємі державним виконавцем не здійснено; державним виконавцем не проводилося обстеження місця проживання боржника та фактичне джерело отримання доходів, не здійснено заборону виїзду боржника за кордон. У боржника ОСОБА_2 рахується борг, який до даного часу не погашено.

Згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник-фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров»я, у зв»язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені паротягом року з дня оголошення розшуку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, з послідуючими змінами та доповненнями, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів для виконання покладених на нього обовязків відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому дії державного виконавця, пов'язані з винесенням оспорюваної постанови є незаконними, такими, що порушують право заявника (стягувача) на належне і повне виконання рішення суду, а відтак оскаржувану постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 470974567 від 27 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу слід скасувати.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 5, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 12, 81, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 47097456 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 грудня 2017 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 470974567 від 27 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.