КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 361/3572/18

номер провадження: 22-ц/824/13178/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В. Савченка С.І.,

за участю секретаря - Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2019 року у складі судді Сердинського В.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор Олег Анатолійович, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор О.А., у якому просила скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 , про що внести відповідний запис до Державного реєстру прав.

У червні 2019 року представник ОСОБА_3 - адвокат Леськов В.П. подав до суду заявою про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на те, що предметом спору у даній справі є дотримання державним реєстратором, як суб`єктом владних повноважень, під час виконання покладених на нього законом публічно-владних управлінських функцій установленого законом порядку прийняття рішень про державну реєстрацію прав ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 , предмет та підстава позову не пов`язані з майновими правами позивача на спірний будинок, а тому вважав, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2019 року закрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинами справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не з`ясовано чи допущені порушення нотаріусом, чи допущені порушення відповідачами, а тому посилання суду на те, що порушення допущені нотаріусом і саме його дії оскаржуються, є припущенням та не ґрунтується на матеріалах справи. Вказує, що приватного нотаріуса залучено до участі у справі в якості третьої особи і до отримання від нього матеріалів реєстраційної справи спірного домоволодіння стверджувати про незаконність дій нотаріуса передчасно, оскільки тільки після отримання судом цих матеріалів буде встановлено хто допустив порушення. Вказує, що оскільки судом першої інстанції закрито провадження у справі у підготовчому засіданні, то він позбавлений права замінити неналежного відповідача відповідно до п.4 ч.2 ст.197 ЦПК України.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Коваль Р.О. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд дійшов вірного висновку, що позивачем фактично оскаржуються дії нотаріуса а тому, виходячи з предмету спору, дана справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства судом. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України й виходив із того, що позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому фактично оскаржує рішення нотаріуса про реєстрацію права власності на житловий будинок на ім`я відповідача ОСОБА_2 та доводи позову ґрунтуються на протиправності дій третьої особи з посиланням на порушення норм Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За таких обставин суд дійшов висновку, що у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії щодо державної реєстрації права власності, вчинені нотаріусом, як суб`єктом владних повноважень, а тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Проте з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).

За змістом ст.175 ЦПК, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідно до п.12 (абз.2) постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» передбачено, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор О.А., у якому просила скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 , про що внести відповідний запис до Державного реєстру прав.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 пред`явила позов про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно саме до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не є суб`єктами владних повноважень щодо державної реєстрації права власності, а приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогор О.А. є третьою особою у справі, то колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, якою передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції на наведені вище вимоги закону, зміст позовної заяви та обставини справи, належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді