Справа № 471/1063/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Братська районна державна адміінстрація Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ :

Вимоги заявника та доводи на їх обгрунтування

Заявник через свого представника звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, посилаючись на те, що у ньому неправильно зазначено його ім`я, як то, "ОСОБА_1" замість "ОСОБА_1".

За твердженням заявника, це позбавляє його можливості вільно володіти, розпорядитись та користуватись земельною ділянкою, що передана йому у користування.

За такого він просив суд встановити факт належності йому Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, виданого на підставі рішення Братської районної ради народних депутатів Братського району Миколаївської області від 20 серпня 1991 року № 120 на ім`я " ОСОБА_1 "

Процесуальні дії у справі

Окреме провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2019 року.

Позиція учасників справи та їхнє вступне слово

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце були повідомлені належно, причин свого неприбуття не вказали.

Зокрема, представник заявника надала письмову заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності та за відсутності заявника, паралельно висловивши позицію щодо підтримання висунутої вимоги.

Представник заінтересованої особи - Братської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання також не прибув, причин цьому не зазначив, будь - яких заяви чи то клопотань до суду не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належно, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Тож, суд, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, за умови належного повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання, не убачав об`єктивних перешкод для розгляду заяви по суті за їх відсутності.

Установлені фактичні обставини справи із посиланням на докази та на положення закону, якими керувався суд при прийнятті рішення, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

А тому, суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, керуючись законом, виходив із такого.

Зокрема, шляхом дослідження наявних у провадженні доказів було достовірно установлено, що рішенням виконавчого комітету Братської районної ради народних депутатів від 20 серпня 1991 року № 120 "Про надання земель для ведення селянського (фермерського) господарства" заявнику надано земельну ділянку в довічне успадковуване володіння для ведення ведення селянського (фермерського) господарства площею 50,0 га у межах совхозу "Соколівський". ( Архівний витяг виконкому Братської районної ради народних депутатів від 20 серпня 1991 року № 120 "Про надання земель для ведення селянського (фермерського) господарства" щодо надання земель ОСОБА_1 .

На підставі вказаного рішення заявнику було видано Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № 5.

Однак, а цьому правовстановлюючому документі помилково вказано ім`я заявника, як то, "ОСОБА_1" замість вірного "ОСОБА_1", що відповідає паспорту громадянина України, виданого Братським РВ УМВС України в Миколаївській області 22 жовтня 2001 року.

Аналогічно ім`я заявника ( тобто через "і") вказано й у інших належних йому документах, як то, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, наданого Державною податковою адміністрацією, а також довідці до Акта огляду МСЕК серії 10 ААБ від 19 червня 103 року.

Та за експертним висновком № 056/257-а/2 від 22 березня 2019 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, записи особового імені ОСОБА_1 ( паспорт,довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, запис ОСОБА_1 ) та ОСОБА_1 ( Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею, запис ОСОБА_1 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Український запис ОСОБА_1 зроблено під впливом російського документального запису імені, що є типовою девіацією в умовах українсько - російської двомовності.

Як наслідок, із установленої сукупності обставин, підтверджених належними і допустимим доказами, суд робить висновок, що Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Братської районної ради народних депутатів від 20 серпня 1991 року № 120 "Про надання земель для ведення селянського (фермерського) господарства" дійсно належить заявнику, однак при його оформленні допущено орфографічну помилку при написанні його імені і вказано " ОСОБА_1 ", замість вірного " ОСОБА_1 ".

При цьому, у заявника відсутня передбачена законом можливість усунути допущену помилку, оскільки Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 № 43, втратила чинність згідно із наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03 липня 2013 року № 404 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів".

А статті 315ЦПК України, передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві по народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

До того ж, за роз`ясненням, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року вказують на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов"язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для вільного володіння, розпорядження і користування, надоною йому земельною ділянкою.

Тож, встановивши дійсніть усіх цих обставин одночасно, ураховуючи фактичні дані, які суд мав у свому розпорядженні, та будучи повноважним на підставі ч.2 ст. 293 ЦПК України установлювати такого роду факти, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявника шляхом установлення факту належності правовстанолюючого документу.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 258, 259, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Братської районної ради народних депутатів від 20 серпня 1991 року № 120 "Про надання земель для ведення селянського (фермерського) господарства" на ім`я " ОСОБА_1 ".

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Явіца