Справа № 140/3092/18
№ 2/140/170/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2019 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ ТРАСТМОТОРС (ТОВ "Півісенс Плюс") про визнання недійсним договору доручення та повернення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що 18 вересня 2018 року між ним та ТОВ ТРАСТМОТОРС в особі директора ОСОБА_3, який діяв на підставі Статуту товариства, у простій письмовій формі укладено договір Доручення № Т1100 (далі Договір) щодо надання послуг з пошуку пропозицій та придбання транспортного засобу- трактора МТЗ 622.

Згідно п 1.2 Договору Повірений, діючи від імені або за участю та за рахунок Довірителя, зобов'язаний укласти договір поставки або будь-який інший договір за яким Довіритель в подальшому отримує у власність транспортний засіб МТЗ 622 (марка/модель).

Згідно попередньої домовленості сума договору складала 150000 тисяч гривень, тобто саме за вказану суму відповідач мав би відшукати для ОСОБА_2 трактор МТЗ 622. Ціна була привабливою для ОСОБА_2 і тому він погодившись і уважно не читаючи змісту договору підписав його.

На виконання п. 3.1. Договору ОСОБА_2, через банківську установу AT ОТП Банк, на користь TOB ТРАСТМОТОРС 18.09.2018 року сплачено 35 000 гривень, та комісію в розмірі 175 гривень.

Після цього, жодних повідомлень-пропозицій від відповідача про придбання трактора МТЗ 622 та укладення договору купівлі-продажу на адресу ОСОБА_2 не надходило.

ОСОБА_2 почав дзвонити до представника відповідача з вимого, повідомити йому про результати виконання договору, а саме чому ОСОБА_2 не надіслано жодної пропозиції купівлі-продажу трактора МТЗ 622.

Представники продавця вигадували всілякі причини, що трактор який ОСОБА_2 має намір купити вже є в наявності, але у ньому виявлені недоліки, які усуваються технічними працівниками, однак повідомити місце знаходження трактора, щоб він міг його оглянути, відмовлялись.

У подальшому представником відповідача під час телефонної розмови, у звязку з висловленими ОСОБА_2 невдоволенням станом виконання договору, запропоновано написати листа про розірвання договору на ім»я відповідача та ОСОБА_2 продиктовано зміст заяви, при цьому гарантували повернути надані ОСОБА_2 кошти. На адресу відповідача поштовою кореспонденцією ОСОБА_2 04.10.2018 року направлено заяву про розірвання.

На даний час кошти ОСОБА_2 не повернуті, представники відповідача на дзвінки позивача не відповідають.

Після підписання Договору представники відповідача доручення на представництво інтересів від ОСОБА_2 не вимагали, про необхідність його надання не повідомляли і його не отримували, лише наголошували про необхідність перерахування коштів на рахунок товариства у строки, передбачені договором.

Вказане підверджує небажання відповідача виконувати умови Договору уже в момент його складання, у зв»язку з неможливістю його виконання без відповідного доручення.

В послідуючому ОСОБА_2 виявив що вартість майна відповідно до вимог п. 1.3 Договору складає 350000 тисяч гривень, хоча вказана сума не оговорювалась.

Крім того, у договорі доручення не зазначено більш детальних ознак майна, крім марки трактора. Також не зазначено умови переходу права власності на майно до ОСОБА_2 від ТОВ «Трастмоторс».

Відповідно до розділу 4 Договору «Порядок та наслідки дострокового припинення договору» не передбачена відповідальність Повіреного ( відповідача у справі) при достроковому припинені ним договору шляхом односторонньої відмови. Так п. 4.1-4.1.3. не передбачено обов"язок Повіреного повернути отримані від довірителя кошти за надання послуг. При цьому пунктами 4.2-4.2.4 кошти отримані Повірителем відповідно до п. 3.1 Договору ( винагорода за надання послуг) не повертаються Довірителю у випадку односторонньому достроковому припиненню договору Довірителем.

Договір складено в м. Вінниці, хоча в ньому зазначено місце складання м. Харків.

За вказаних обставин ОСОБА_2Б, звернувся в суд з позовом до ТОВ "Півісенс Плюс" про визнання недійсним договору доручення та повернення грошових коштів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав, та просив їх задовольнити.

Представник ТОВ ТРАСТМОТОРС (ТОВ "Півісенс Плюс") в судові засідання не з"являвся, про причини неявки суд не повідомляв, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надіслав.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Проаналізувавши умови договору-доручення № Т1100 від 18.09.2018 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ ТРАСТМОТОРС видно, що вказаний договір укладався з боку відповідача без бажання реального настання правових наслідків, що обумовлені зазначеним договором.

У договорі дорученні № Т1100 від 18.09.2018 укладеному між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трастмоторс», обмежено права позивача, як споживача, передбачені Законами України «Про захист прав споживача» та ЦК України, не відповідають принципу добросовісності та рівності сторін у договорі, його положення в цілому містять істотний дисбаланс прав та обов'язків сторін договору на шкоду споживача, є несправедливими і порушують вимоги чинного законодавства.

Умови Договору не містять відповідальності продавця, а також прав покупця в разі отримання товару неналежної якості, а за таких умов зазначений договір містить несправедливі умови.

Відповідно до ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. За змістом ч.1 ст.1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1008 ЦК України визначено, що договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі відмови довірителя або повіреного від договору. Довіритель або повірений мають право відмовити від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доучення є нікчемною. За змістом ч.1 ст.1009 ЦК України, яка передбачає наслідки припинення договору доручення, якщо договір доручення припинений до того, як доручення було повністю виконане повіреним, довіритель повинен відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення, а якщо повіреному належить плата - також виплатити йому плату пропорційно виконаній ним роботі.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір або може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону). Визначення поняття несправедливі умови договору закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробництва); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2, 3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів»); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) з розірванням або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону).

Аналогічна позиція щодо підстав визнання недійсним договору та кваліфікації несправедливих умов договору викладена у постановах Верховного Суду у справах №6-3020цс15 та №6-65цс16 від 11 травня 2016 року та 6-330цс16 від 08 червня 2016 року про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Умови договору, що стосуються винагороди повіреного, є несправедливими, зокрема, ті, які стосуються порядків і наслідків дострокового припинення договору та відповідальності сторін.

Вищеперелічені положення договору призводять до істотного дисбалансу прав та обов'язків його сторін, порушують принцим добросовісності, а також завдають шкоди споживачеві, а тому в силу положень частин 1,2 п.п.2-4, 11-13 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» такі умови є несправедливими для позивача та відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягають визнанню недійсними. Оскільки визнання недійсними вказаних умов договору щодо розміру та порядку повернення винагороди, зумовить і зміну інших, взаємопов'язаних з ними положень договору, відповідно до положень ч.6 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів», ч.1 ст.203, ч.3 ст.215 ЦК України, оспорюваний договір має бути визнаний недійсним в цілому.

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цнами, які існують на момент відшкодування.

За таких обставин, суд вважає необхідним визнати недійсним договір доручення № Т1100 від 18 вересня 2018 року укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки платника податків НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАСТМОТОРС" ,юридична адреса пров. Театральний, 2 м. Харків та стягнути з ТОВ «ПІВІСЕНС ПЛЮС» юридична адреса м. Харків, вул. Предславинська, 34 Б; (до зміни найменування юридичної особи- ТОВ ТРАСТМОТОРС, КОД , юридична адреса пров. Театральний, 2, м. Харків) на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 35175 гривень.

Крім того, необхідно стягнути з ТОВ «ПІВІСЕНС ПЛЮС» юридична адреса м. Харків, вул. Предславинська, 34 Б; (до зміни найменування юридичної особи- ТОВ ТРАСТМОТОРС, КОД ) на користь ОСОБА_2, кошти в розмірі 2000 гривень за надання правової допомоги, 768,40 гривень сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.4,18,19,21 Закону України «Про захист прав споживача», ст. ст.203,215,216 ЦК України, ст.ст.2, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовільнити повністю.

Визнати недійсним договір доручення № Т1100 від 18 вересня 2018 року укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки платника податків НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАСТМОТОРС" ,юридична адреса пров. Театральний, 2 м. Харків.

Стягнути з ТОВ «ПІВІСЕНС ПЛЮС» юридична адреса м. Харків, вул. Предславинська, 34 Б; (до зміни найменування юридичної особи - ТОВ ТРАСТМОТОРС, КОД , юридична адреса пров. Театральний, 2, м. Харків) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки платника податків НОМЕР_1 кошти в розмірі 35175 гривень.

Стягнути з ТОВ «ПІВІСЕНС ПЛЮС» юридична адреса м. Харків, вул. Предславинська, 34 Б; (до зміни найменування юридичної особи - ТОВ ТРАСТМОТОРС, КОД ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки платника податків НОМЕР_1 кошти в розмірі 2000 гривень за надання правової допомоги, 768,40 гривень сплаченого судового збору.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького Апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя: