Справа № 545/3363/18
Провадження № 2/545/250/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної державної адміністрації, треті особи: Товарна біржа «Полтавська регіональна біржа нерухомості», Гожулівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, Полтавська районна державна адміністрація, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, оскільки у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості у встановленому законом порядку зареєструвати своє право власності на придбане нерухоме майно.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла відзив в якому вони просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від третьої особи Товарної біржі «Полтавська регіональна біржа нерухомості» надійшла заява про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи.

Від третьої особи Гожулівської сільської ради Полтавського району надійшло пояснення в якому вини не заперечують проти задоволення позовних вимог та вважають їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 стаття 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Статтями 317, 319 ЦК України встановлено, що саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Статтею 1 Закону України «Про аквакультуру» визначено, що гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) є обєктами нерухомого майна.

Статтею 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на споруду, переходить право власності або користування на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Судом встановлено, що 28.01.2005 р. позивачем, ОСОБА_1, та Відкритим акціонерним товариством «Сад» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2, що діяв на підставі Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 07.03.2002 р. та постанови Господарського суду Полтавської області від 16.09.2003 р. по справі № 10/47 укладено договір купівлі-продажу гідроспоруди ставка.

Відповідно до умов договору покупець, ОСОБА_1 набув право власності на гідроспоруду ставка у складі греблі, колодязю, спускної задвижки, що розташована в с. Андріївка на території Гожулівської сільської ради за межами населених пунктів.

Договір купівлі-продажу зареєстровано Товарною біржею «Полтавська регіональна біржа нерухомості» за результатами проведення аукціону № 3 від 28.01.2005 р., що підтверджується протоколом аукціону № 3 від 28.05.2005 р.

Із змісту позову вбачається, що під час укладення договору купівлі-продажу на товарній біржі сторони дійшли згоди щодо всіх його істотних умов та виконали договір в повному обсязі: предмет договору - гідроспоруду ставка - передано покупцю згідно з актом прийому-передачі майна від 04.02.2005 р., а грошові кошти на виконання договору були передані продавцеві в той же день, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 345 від 04.02.2005 р. Таким чином, сторони виконали договір повністю.

Під час укладення договору на товарній біржі покупцеві стало відомо, що відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, та у звязку з цим з часу укладення договору покупець вважав, що правомірно володіє гідроспорудою, тому не звертався до будь-яких органів та установ з приводу оформлення права власності.

Після придбання гідроспоруди ставка, позивач вирішив укласти договір оренди ставка, а саме:

1) на підставі розпорядження голови Полтавської РДА від 03.07.2009 р. № 396 між ОСОБА_3 та Полтавською РДА укладено договір оренди водного обєкта (ставка) № 04-20/09 від 03.07.2009 р., згідно з яким орендарю передано в строкове платне користування на 5 років ставок площею водного дзеркала 4,5452 га з метою риборозведення, вирощення і вилову риби.

Згідно рішення 13-ї сесії сьомого скликання Гожулівської сільської ради від 14.12.2016 р. № 15 «Про присвоєння назви земельній ділянці водного фонду за межами населеного пункту» за заявою, позивача вищезазначеній земельній ділянці водного фонду було присвоєно назву Урочище Андріївське.

30.01.2017 р. між позивачем та Полтавською ОДА було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 26.10.2009 р., якою продовжено строк дії договору від 26.10.2009 р. до 31.12.2017 р., що підтверджує копія витягу з ДРРП № 79432180 від 02.02.2017 р.

Згідно з розпорядженням голови Полтавської ОДА від 13.03.2017 № 142 «Про поновлення договору оренди водного обєкта ФОП ОСОБА_1Д.» поновлено вищезазначений договір оренди водного обєкта від 26.10.2009 р. (державна реєстрація від 26.10.2009 р.) шляхом укладення нового договору оренди водного обєкта від 28.04.2017 р., згідно з яким орендарю передано в оренду водний простір (ставок) площею 4,5452 га, розташований за межами с. Андріївка на території Гожулівської сільської Ради Полтавського району Полтавської області, земельну ділянку під водним обєктом площею 7,4295 га, кадастровий № :00:001:0006.

Згідно п. 3 розпорядження голови Полтавської ОДА від 13.03.2017 № 142, після укладення нового договору оренди, орендар, ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з метою проведення державної реєстрації права користування земельною ділянкою, кадастровий № :00:001:0006, що підтверджується витягом з ДРРП № 93776452 від 07.08.2017.

Як встановлено, позивач у державного реєстратора дізнався, про те, що відомості про право власності на гідроспоруду ставка, яку він набув за договором купівлі-продажу 28.01.2005 р., в державному реєстрі відсутні.

Після чого позивач звернувся до КП «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради з метою проведення державної реєстрації права власності.

Згідно відповіді КП «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради від 28.10.2017 р. № 71/2, судом встановлено, що згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Угоди, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу».

Отже, враховуючи, що у позивача відсутній нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу гідроспоруди, тому він позбавлений можливості у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на придбане майно.

Також встановлено, що продавець гідроспоруди - ВАТ «Сад» згідно державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - ліквідовано 06.04.2007 р. № запису про припинення юридичної особи 2003385.

Таким чином, юридична-особа - контрагент за договором припинена, і покупець за договором позбавлений можливості здійснити нотаріальне посвідчення правочину для того, щоб зареєструвати право власності на придбане нерухоме майно - гідроспоруду ставка.

За таких підстав, можливо зробити висновок про те, що права та інтереси позивача підлягають захисту у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають держреєстрації, виникають із моменту такої реєстрації.

Статтею 220 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Також суд вважає встановленим факт того, що на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 28.01.2005 р., продавець - ВАТ «Сад» на виконання умов договору передав покупцеві нерухоме майно, яке є предметом договору, що підтверджується актом прийому-передачі майна від 04.02.2005, а покупець передав продавцеві -ВАТ «Сад» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2І в рахунок оплати предмета договору грошові кошти в сумі 7300 грн. і вступив у володіння цим нерухомим майном. Отже договір виконано повністю.

За таких підстав можливо зробити висновок про те, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов та виконали їх в повному обсязі, однак нотаріально не посвідчили і це порушує права покупця на вільне розпорядження придбаним нерухомим майном та є перешкодою у його державній реєстрації.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно експертного висновку № 34 від 27.04.2018 р., наданим судовим експертом ОСОБА_4, встановлено, що ринкова вартість групи інвентарних обєктів нерухомого майна (гідротехнічних споруд) площею - 3741 м2, які розташовані за адресою: Полтавська область, Полтавський район, Гожулівська сільська рада, Урочище Андріївське складає 90902 грн. (девяносто тисяч девятсот дві) грн..

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи встановлені обставини та надані докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавської обласної державної адміністрації, треті особи: Товарна біржа «Полтавська регіональна біржа нерухомості», Гожулівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, Полтавська районна державна адміністрація про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити, так як вони є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в суді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

ОСОБА_5 Дмитровича до Полтавської обласної державної адміністрації, треті особи: Товарна біржа «Полтавська регіональна біржа нерухомості», Гожулівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, Полтавська районна державна адміністрація про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 28.01.2005 р., укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Сад», що зареєстрований Товарною біржою «Полтавська регіональна біржа нерухомості» за результатами проведення аукціону № 3 від 28.01.2005 р.

Визнати за ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 23.12.2005 р., РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) право власності на об"єкт нерухомого майна - гідротехнічну споруду площею 3741 м2 ставка у складі земляної дамби (1), кріплення дамби (2), шахти водоскиду (3), технологічного містку (4), труби шахтного водоскиду (5), гасителю (6), що розташована в с. Андріївка на території Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк