Рішення

Іменем України

Справа № 712/8117/18

Провадження №2/712/186/19

27 березня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевської О.М.

за участю секретарів судового засідання - Олефіренко В.В., Дядюра І.С.

представників позивачів адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

відповідачки ОСОБА_4

представника відповідача адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_6 (вул.Вернигори,8, с.Геронимівка, Черкаський район), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) звернулися до суду з вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), Черкаського РУ АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" (бульв.Шевченка,266, м.Черкаси), посилаючись на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №053236 від 20.12.2017р. 30.11.2017р. о 12 год. 40 хв. в м.Черкаси по вул.Г.Момота водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконуючи поворот ліворуч не надала переваги у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (власник ТЗ ОСОБА_6В.), який рухався в зустрічному напрямку та здійснила з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.02.2018р. визнано ОСОБА_4 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_2, належний ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХМ №926928 зазнав матеріального збитку, що згідно Висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №05 від 11.12.2017р. складає 78295,21 грн. та понесені витрати за проведення даного звіту у розмірі 4000 грн. Відповідно до Акту виконаних робіт №СА-0001869 від 25.12.2017 здачі-прийняття робіт (надання послуг) розмір відновлювальних робіт вказаного автомобіля з урахуванням виконаних робіт, вартості деталей та матеріалів складає 145931 грн. Крім того, внаслідок пошкоджень автомобіля НОМЕР_2 під час ДТП виникла необхідність заміни кермової рейки, вартість якої разом із заміною становить 44152 грн. відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000009 від 05.03.2018р., виданого ФОП ОСОБА_7 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП", поліс страхування серії АІ №9603127. Страхова компанія АТ"СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" виплатила ОСОБА_6 страхове відшкодування матеріальних збитків в розмірі 52000 грн. Також позивачам внаслідок ДТП була завдана моральна шкода, яка полягає в погіршенні здоров"я та позивачі були змушені звернутись до лікарні для лікування завданих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень.Різке погіршення здоров"я супроводжувалось постійним нервовим навантаженням, стресом та болем. Відповідач АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" на даний час не виплатив ОСОБА_6 матеріальні збитки за пошкоджений автомобіль у розмірі (100000 - 52000) 48000 грн., ОСОБА_4 не виплатила залишок матеріальних збитків у розмірі 22447,21 грн., не виплатила ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 30000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 850 грн. У зв"язку з викладеним позивачі просять суд стягнути: з АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 48000 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 22447,21 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 30000 грн., матеріальну шкоду у розмірі 850 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_4 та АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" на користь ОСОБА_3 всі понесені судові витрати та витрати на правову допомогу у сумі 4000 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_4 та АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у сумі 7000 грн.

Провадження у справі відкрито 17.07.2019 року за правилами загального позовного провадження.

31.10.2018р. позивачами подано уточнюючу позовну заяву з вимогами 1) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 22447,21 грн., 2) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 30000 грн., 3)стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати, 4) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн., 5) стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судові витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 06.11.2019р. провадження у справі в частині вимог ОСОБА_6, ОСОБА_3 до АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди закрито у звязку із затвердженням мирової угоди. Залучено по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТПАТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги повністю не визнав з тих мотивів, що позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, а тому просила відмовити у позові. Вказала, що сума збитків визначена експертом 11.12.2017р. в розмірі 78 295,21 грн., фактичний ремонт здійснений згідно акту від 25.12.2017р., а тому вказувала про недоведеність причинного звязку між ушкодженням належного позивачу автомобіля внаслідок ДТП та витратами на заміну кермової рейки 05.03.2018р. Також вказувала на необґрунтованість та недоведеність вимог про завдання позивачу ОСОБА_3 моральної шкоди внаслідок ушкодження здоровя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3, представники позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили позов повністю задоволити. Вказували, що з вини відповідача позивачу ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди, яка частково була відшкодована страховиком в сумі 78 295,21 грн., однак відповідач ухиляється від повного відшкодування завданої шкоди. Позивачу ОСОБА_3 завдана матеріальна шкода внаслідок ушкодження здоров'я, яка повністю відшкодована страховиком, також завдана моральна шкода, яка полягає у душевних переживаннях та стражданнях внаслідок ушкодження здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, а саме перенесення фізичного болю внаслідок отримання черепно-мозкової травми та необхідності відновлення ушкодженого стану здоров'я, що істотно порушило нормальні життєві звязки.

Відповідач та її представник ОСОБА_5 в ході судового розгляду позов не визнали з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, справу про адміністративне правопорушення № 707/2564/17, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.

З матеріалів справи видно, що постановою Соснівського районного суду м.Черкаси у справі № 707/2564/17 від 02.02.2018р. визнано ОСОБА_4 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке полягало у тому, що 30.11.2017р. о 12 год. 40 хв. в м.Черкаси по вул.Г.Момота водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем ЗАЗ-D

AEWOO LANOS, д.н. НОМЕР_3, порушенням п.п.2.3б, 16.13 виконуючи поворот ліворуч не надала переваги у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (власник ТЗ ОСОБА_6В.), який рухався в зустрічному напрямку та здійснила з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди відповідач не оспорювала. Постанова Соснівського районного суду м.Черкаси у справі № 707/2564/17 набрала законної сили 13.02.2018р.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП був пошкоджений SUBARU, д.н. НОМЕР_4, належний позивачу ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХМ №926928, чим позивачу завдана матеріальна шкода.

Крім того, на момент ушкодження автомобіль НОМЕР_2 перебував під керуванням позивача ОСОБА_3, який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, що підтверджено даними амбулаторною карти позивача та консультативним висновком спеціаліста від 01.12.2017р., в яких діагноз позивача зазначений як закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій мяких тканин голови, лівих кінцівках. Цефалгічний, вестибуло-атактичний гіпертензивно-лікворний, астено-невротичний синдром.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_4 керувала на момент ДТП належним їй автомобілем, тому саме відповідач є особою, відповідальною за завдану шкоду позивачу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в АТ "СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП", поліс страхування серії АІ №9603127.

Страхова компанія АТ"СГ "Ю.БІ.АЙ.КООП" виплатила ОСОБА_6 страхове відшкодування матеріальних збитків в розмірі 78 295,21 грн., позивачу ОСОБА_3 виплачено страхове відшкодування матеріальної шкоди ушкодження здоровя в сумі 850 грн. за проведення ренгтген дослідження ушкодженої частини організму - головного мозку.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд виходить з того, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання.

Вказане зобовязання виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV.

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Разом з тим, завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Також згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність.

Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до Висновку експерта ОСОБА_8 (сертифікат субєкта оціночної діяльності строком з 23.01.2015.р до 23.01.2018р.) за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №05 від 11.12.2017р. вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 без урахуванням фізичного зносу встановлена в розмірі 145 930,87 грн., в тому числі вартість ремонтно відновлювальних робіт 9508,00 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів 23696,77 грн., вартість складових, що потребують заміні під час ремонту 112 726,10 грн. З урахуванням фізичного зносу вартість відновлювального ремонту визначена в сумі 78 295,21 грн., в тому числі вартість ремонтно відновлювальних робіт 9508,00 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів 23696,77 грн., вартість складових, що потребують заміні під час ремонту 112 726,10 грн.*(1-0,60).

Відповідно до Акту виконаних робіт №СА-0001869 від 25.12.2017 здачі-прийняття робіт (надання послуг) розмір відновлювальних робіт вказаного автомобіля з урахуванням виконаних робіт, вартості деталей та матеріалів складає 145931 грн.

Крім того, позивач ОСОБА_6 вказує, що внаслідок пошкоджень автомобіля НОМЕР_2 під час ДТП виникла необхідність заміни кермової рейки, вартість якої разом із заміною становить 44152 грн. відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000009 від 05.03.2018р., виданого ФОП ОСОБА_7

Оплата позивачем заміни кермової рейки здійснена згідно доводів позову у звязку з виявленням після відновлювального ремонту згідно акту виконаних робіт від 25.12.2017р. скритих ушкоджень відповідного механізму. Вказані доводи підтверджені тим, що у примітці додатку до дефектної відомості № 05 від 08.12.2017р. до Висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №05 від 11.12.2017р. зазначено, що рульовий механізм потребує дефектуванню, в звязку з виявленням помилки на бортовому компютері та характером ушкоджень бортової частини. Разом з тим, згідно показів судового експерта ОСОБА_8 не було підтверджено з достовірністю причинного звязку між необхідністю заміни кермової рейки та ушкодженням автомобіля внаслідок ДТП з вини відповідача, клопотань про призначення судової експертизи з даного питання протягом судового розгляду не було заявлено.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає доведеним, що позивачем ОСОБА_6 підтверджено реальні збитки у вигляді витрат на відновлювальний ремонт ушкодженого транспортного засобу в сумі 145931 грн. згідно висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №05 від 11.12.2017р. про встановлення вартості відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу ушкодженого транспортного засобу в сумі 145 930,87 грн. та актом виконаних робіт №СА-0001869 від 25.12.2017 року. Фактично страховиком було відшкодовано 78 295,21 грн., тобто не відшкодованою є сума реальних збитків у розмірі 145 930,87 грн. 78295,21 грн. = 67635,79 грн.

Таким чином, отримання позивачем як потерпілим, страхового відшкодування за договором не припинило деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди, і особа, яка завдала шкоди (відповідачка) залишається зобов'язаною.

Право позивача на відшкодування шкоди у повному обсязі за рахунок відповідача є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого позивач не був, хоча цей договір і укладений на користь третіх осіб. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 296/587/17, провадження № 61-279 св 17).

Оскільки після звернення до страховика позивачем одержане страхове відшкодування, якого не достатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання відповідачем свого обов'язку згідно із ст. 1194 ЦК України (відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка ним одержана від страховика).

Доводи відповідача та її представника, що позивач не має права вимоги до заподіювача шкоди, оскільки отримав відповідне страхове відшкодування, є хибними.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, вона відшкодовується її володільцем.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 (провадження № 61-8307св18) викладено правову позицію про те, що встановивши, що вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), перевищує стягнутий на користь позивача розмір страхового відшкодування, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та стягнутим страховим відшкодуванням.

Таким чином, на відповідачку як на заподіювача шкоди згідно з ст.1166 ЦК покладений обовязок відшкодування шкоди у повному обсязі, що узгоджується з передбаченим п.4 ч.1 ст.4 ЦК способом захисту цивільного права - відновлення становища, яке існувало до порушення.

Саме з вини відповідачки мало місце ушкодження належного позивачу ОСОБА_6 на праві власності транспортного засобу, для ремонту якого згідно акту виконаних робіт від 25.12.2017р., що відповідачем не оспорювався, використані нові запчастини і тому відповідачка не вправі вимагати зменшення її відповідальності за завдану мені шкоду, оскільки відшкодування витрат на ремонт з урахуванням зносу здійснюється в рамках договірного зобовязання страховиком, що не звільняє відповідачку від виконання створеною нею деліктного зобовязання шляхом відшкодування завданої шкоди у повному обсязі.

З огляду на викладене, на переконання суду, позивач ОСОБА_6 має право вимагати від винуватця ДТП відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, а тому позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з відповідача 22 447,21 грн. підлягають до задоволення у повному обсязі у межах заявлених вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що з вини відповідача позивачу ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях внаслідок фізичного болю та страждань, яких фізична особа обєктивно зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, а саме внаслідок отримання черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою голови та кінцівок та необхідності відновлення ушкодженого стану здоров'я та тривалим лікуванням, що істотно порушило нормальні життєві звязки, вказані доводи відповідача підтвердженів виписками з медичної каткри амбулаторного хворого від 30.11.2017р., консультативними висновками медичних спеціалістів від 01.12.2017р., 15.01.2018р., 23.01.2018р., в яких позивачу надавались рекомендації по лікуванню відповідного діагнозу, тому з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди 15000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони пропорціно до задоволеної частини позовних вимог понесені судові витрати, до яких відповідно до ст.133 ЦПК України відносяться витрати по оплаті судового збору та на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 при зверненні до суду був звільнений від оплати судового збору, а тому оплату судового збору в дохід держави суд покладає на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем ОСОБА_3 оплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. Позивачами також понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги ОСОБА_6 в сумі 7000 грн., ОСОБА_3. в сумі 4000 грн., що підтверджено квитанцією адвоката ОСОБА_9, завіреною копією квитанції адвоката ОСОБА_2, актами виконаних робіт з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, при подачі копії квитанції адвокатомт ОСОБА_2 з дотриманням ст.95 ЦПК України зазначено про наявність у нього оригіналу вказаного документу, клопотань учасників про дослідження оригіналу не було заявлено, тому до стягнення з відповідача підлягають понесені позивачами судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,12, 81,82,141, 263-266 ЦПК України, ст.22, 23, 610, 611, 625, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5, АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6, с.Геронимівка Черкаського району, вул.Вернигори,8) матеріальну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 22 447,21 грн., судові витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн., всього стягнути 29 447,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5, АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7, АДРЕСА_4) моральну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 15 000 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн., судові витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн., всього стягнути 17 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата складення повного судового рішення 03 квітня 2019 року