РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2019 року м. Мукачево Справа №303/729/19

2/303/851/19

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3

про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 разом з батьком.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що шлюб між сторонами розірвано, а син сторін по справі навчається в Київському військовому ліцеї ім. І.Богуна і з 29.06.2008 проживає разом з батьком в м. Києві.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не зявилися, натомість від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задоволити.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що на підставі рішення суду від 17 вересня 2018 року шлюб між сторонами по справі розірвано.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ФМ №150291, а.с. 6).

У поданій суду письмовій заяві від 16.03.2019 ОСОБА_5 не заперечив відносно визначення його місця проживання разом з батьком.

При вирішенні переданого на розгляд суду позову суд виходить з того, що у відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В свою чергу, положеннями ст.200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Позовні вимоги ОСОБА_1 визнані відповідачем безумовно, тому підлягають задоволенню без зясування і дослідження інших обставин справи (абзац третій пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції).

При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

Навпаки, при ухваленні рішення в даній справі суд враховує положення частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 21 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У спірній по справі ситуації, суд, передусім, виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом, а неповнолітній ОСОБА_5 не заперечує проти визначення місця його проживання з батьком.

Також, частиною першою ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною третьою ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на вказані нормативні приписи, позивачу слід повернути з державного бюджету суму 384,20 грн. сплаченого судового збору (768,40 х 0,5 = 384,20).

Решту суми понесених позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 384,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 - задоволити повністю.

2. Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком - ОСОБА_1.

3. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків сплачених ним судових витрат у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. на підставі квитанції від 31.01.2019 №П17944К.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

8. Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 88000, м. Ужгород, вул. Артилерійська, 1 «е»).

Представник позивача: ОСОБА_2, 33024 м.Рівне, вул. Вербова, 39/137, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2, 89600, м. Мукачево, вул. Петефі Шандора,8/26).

Суддя В.В. Кость