Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 608/1888/16-ц

провадження № 61-28067св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року у складі колегії суддів: Дикун С. І., Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/2 частини автомобіля та стягнення грошової компенсації.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що він з відповідачем є співвласниками легкового автомобіля МitsubishiL 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який у 2009 року придбано ними у спільну власність.

Починаючи з 2014 року, цим автомобілем користується лише ОСОБА_2 , на його звернення надати автомобіль у користування відмовляє.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив припинити за ним право власності на 1/2 частини спірного автомобіля; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 120 150,00 грн компенсації за належну йому 1/2 частини автомобіля, 1 201,50 грн судового збору, 350,00 грн та 800,00 грн на відшкодування витрат за проведення оцінки автомобіля та на правову допомогу відповідно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2017 року. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не довів право спільної часткової власності на спірний автомобіль; документи, які містяться у матеріалах справи, підтверджують, що право власності на спірний автомобіль належить відповідачу.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля пікап B МitsubishiL 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , що становить 100 175,00 грн.

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частки автомобіля пікап B МitsubishiL 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17 2523,15 грн судового збору, 3 168,00 грн витрат за проведення автотоварознавчої експертизи та 800,00 грн витрат на правову допомогу.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 , як власник 1/2 частини спірного автомобіля, не має можливості у повній мірі володіти та користуватись цим майном, тому його вимоги про стягнення вартості грошової компенсації його частки відповідають способу захисту, передбаченому статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неповно з`ясував обставини справи, не взяв до уваги, що власником автомобіля є він ( ОСОБА_2 ), дійшов помилкового висновку про придбання автомобіля за спільні кошти сторін.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27 травня 2009 року - легкового автомобіля марки пікап B Мitsubishi L 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , автомобіль зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , власником 1/2 частини автомобіля є ОСОБА_3 .

У обліковій картці приватного транспортного засобу від 27 травня 2009 року зазначено, що його власником є ОСОБА_2 , 1/2 частини власності на автомобіль належить ОСОБА_1

24 лютого 2009 року укладений договір № Мі 240209/1 між товариством з обмеженою відповідальністю «ТерКо Авто» (далі - ТОВ «ТерКо Авто») (Продавець), з однієї сторони та ОСОБА_2 (Покупець), з іншої сторони, відповідно до якого Продавець зобов`язувався поставити та передати у власність Покупця новий автомобіль Мitsubishi, а Покупець, в свою чергу, зобов`язувався прийняти товар та оплатити за нього на умовах цього договору.

Відповідно до акта приймання-передачі автомобіля клієнтові від 24 лютого 2009 року ТОВ «ТерКо Авто» передало автомобіль, комплектуючі і документацію ОСОБА_2 .

Як відомо з відповіді Територіального сервісного центру № 6145 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 01 лютого 2017 року, надати копії документів на автомобіль неможливо, оскільки вони знищені за терміном давності. Запис, внесений до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 27 травня 2009 року в графі особливі відмітки 1/2 частини власності ОСОБА_1 вноситься у випадку, якщо при договорі купівлі-продажу транспортного засобу, довідці-рахунку внесено два співвласники або наданий нотаріальний документ, засвідчений у встановленому законом порядку. Зазначеним спростовуються доводи відповідача, що при реєстрації 1/2 власності автомобіля на позивача малося на увазі його користування автомобілем.

Із часу проведення в установленому законом порядку державної реєстрації спірного транспортного засобу відповідач не звертався із скаргами щодо неправильної реєстрації 1/2 власності на спірний автомобіль за позивачем.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи від 01 червня 2017 року № 324/17-22 ринкова вартість спірного автомобіля становить 200 350,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи з положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до статей 316-319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складають права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на розсуд власника, якщо такі дії не суперечать закону. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні інакше як у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Виходячи з аналізу зазначеної норми у взаємозв`язку з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що передбачене частиною другою статті 364 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки у майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом.

При цьому, зазначеною нормою передбачено, що обов`язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки і не передбачається обов`язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

Той факт, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстровані як співвласники автомобіля, посвідчується свідоцтвом від 27 травня 2009 року про реєстрацію транспортного засобу марки пікап B МitsubishiL 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та даними облікової картки приватного транспортного засобу, виданого Чортківським МРЕВ від 27 травня 2009 року, тому факт власності позивача на 1/2 частки спірного автомобіля повторному доказуванню не підлягає.

При набутті права власності на спірний автомобіль сторони узгодили право спільної часткової власності на нього, про що свідчить проведена відповідно до вимог законодавства державна реєстрація автомобіля, яка не оспорена в установленому законом порядку.

Спірний автомобіль є неподільною річчю, оскільки виділити в натурі будь-яку його частку неможливо, позивач згоден на отримання компенсації за його частку та перебування автомобіля у володінні відповідача.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи від 01 червня 2017 року № 324/17-22 ринкова вартість спірного автомобіля становить 200 350,00 грн.

При стягненні грошової компенсації суд апеляційної інстанції врахував загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з урахуванням прав та інтересів усіх співвласників, а також те, що реалізація норми частини другої статті 364 ЦК України не порушить права відповідача та не завдасть йому шкоди.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача вартості 1/2 частки автомобіля - 100 175,00 грн, та про припинення права власності позивача на 1/2 частки автомобіля.

Суд касаційної інстанції вважає, що висновки суду апеляційної інстанції відповідають вимогам закону та не суперечать обставинам, що мають значення для справи, судом апеляційної інстанції правильно застосовано закон, який підлягав застосуванню, тому підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції немає.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко