Справа № 183/5246/18
№ 2-п/183/17/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пономаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі № 183/5246/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні майном, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа виконавчий комітет Новомосковської міської ради,-

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в:

18 лютого 2018 року до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року по справі № 183/5246/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні майном, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа виконавчий комітет Новомосковської міської ради.

Свою заяву відповідач обґрунтовує тим, що про слухання справи йому стало відомо від сусідів, того ж дня він звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Жодних смс-повідомлень він не отримував, оскільки в позові вказаний не його номер телефону, самого позову він також не отримував. Дізнавшись, що слухається справа, відповідач повідомив суд, що хоче ознайомитися зі справою та долучити копію постанови апеляційного адміністративного суду, з якої вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до суду з цих самих підстав та з цим же предметом позову, однак їй було відмовлено в задоволенні позову, а також відповідач просив суд залучити орган опіки та піклування. Але, як зясувалося далі, по справі 24.01.2018 року було винесено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено.

Відповідач наполягає на тому, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки судові повістки направлялися йому за місцем реєстрації, однак фактичною адресою його проживання є адреса: вул. Червоноармійська, 9/139, м. Новомосковськ. Таким чином, відповідач категорично не погоджується з рішенням суду, оскільки жодного разу не отримував будь-яких повідомлень про дату та час слухання справи, та з цих підстав не зміг зявитися до суду. Крім того, вважає, що суд порушив принцип змагальності сторін та позбавив відповідача та його неповнолітнього сина права на захист своїх прав та інтересів, не дав можливості скористатися своїми процесуальними правами, а саме висловити свої заперечення та заявити відзив на позов.

В судовому засіданні відповідач підтримав заяву про перегляд заочного рішення, наполягав на його скасуванні, з підстав зазначених в заяві.

Позивач та її представник, кожен окремо, заперечували проти задоволення заяви про скасування заочного рішення, посилаючись на те, що суд при винесенні рішення повно та всебічно зясував всі обставини, перевірив всі докази, застосував норми права, які підлягають застосуванню при розгляді таких категорій справ.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року по справі №183/5246/18 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано ОСОБА_3, ОСОБА_1, неповнолітнього ОСОБА_4, такими, що втратили право користування житловим приміщення, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, вул.Кущівська, буд.76 (колишня назва вулиці Дзержинського), а також стягнуто на користь держави судовий збір з ОСОБА_3 у розмірі 768,40 грн., з ОСОБА_1, в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, у розмірі 1536,80 грн. (а.с. 55-58).

Рішення суду направлене сторонам 04.02.2019 року (а.с.55), копію вступної та резолютивної частини рішення відповідач ОСОБА_1 отримав 06.02.2019 року, про що свідчить власноручна розписка останнього (а.с.66).

Заява про перегляд заочного рішення зареєстрована в канцелярії суду 18.02.2019 року (а.с.68-69).

За таких обставин, в силу вимог ч.3 ст. 284 ЦПК України, суд вважає за можливе поновити пропущений відповідачем строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та розглянути таку заяву по суті.

У відповідності до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже коментована норма ч.1 ст. 288 ЦПК України містить у собі сукупність трьох взаємоповязаних обставин, при яких можливе скасування заочного рішення.

Так, ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, судове засідання було призначене на 05.12.2018 року о 11.00 годин. Копію зазначеної ухвали разом з копією позовної заяви з додатками направлено відповідачам 17.10.2018 року (а.с.35), при цьому поштові конверти, які направлявся за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1, неповнолітнього ОСОБА_4 не були вручені відповідачам та повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.45,46).

У звязку з неявкою усіх відповідачів в судове засідання, судом відкладено розгляд справи на 24.01.2019 року о 11.00 годин. Про розгляд справи на цю дату відповідачі були повідомлені шляхом направлення судових повісток, смс-повідомлень, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.43). Однак, поштові конверти з судовими повітками на вказану дату, не були вручені поштовим відділенням відповідачеві ОСОБА_1, ОСОБА_4, і також повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.47,48).

В свою чергу, матеріали цивільної справи не містять доказів надання відзиву на позов.

Таким чином, про судове засідання, призначене на 05.12.2018 року та на 24.01.2019 року учасники справи були повідомлені належним чином, причина неявки відповідачів суду не була відома, відзиву на позов від відповідачів суду не надходило, саме тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провів заочний розгляд справи.

Звертаючись з заявою про перегляд заочного рішення, відповідачем не надано до суду достатньо даних про те, що він з поважних причин не зявився в судове засідання та не подав відзив на позовну заяву, як і не подано будь яких доказів, які б являлися істотними для правильного вирішення справи.

Доводи відповідача про те, що судом не залучено в якості третьої особи орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої дитини спростовуються змістом самого позову, у якому позивач самостійно зазначила в якості третьої особи виконавчий комітет Новомосковської міської ради, який є самостійною юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, і до відання якого відносяться питання щодо органу опіки та піклування, з огляду на наступне.

Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затверджений Постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866 у пункті 3 визначає осіб, які можуть бути органами опіки та піклування, зокремаОрганами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі обєднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сімї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.

Органи опіки та піклування провадять свою діяльність, повязану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів:

забезпечення найкращих інтересів дитини;

недопущення дискримінації дітей;

конфіденційності інформації про дитину.

Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад обєднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей).

Відповідно до п.п.4 п.б) ч.1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

Всім іншим доводам відповідача щодо незаконності судового рішення, викладеним у заяві про перегляд заочного рішення, суд надав належну оцінку, встановив фактичні обставини справи, визначив зміст спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення є не обґрунтованою та має бути залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286-288, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі № 183/5246/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні майном, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа виконавчий комітет Новомосковської міської ради.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через канцелярію Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.В. Сорока.