Справа № 367/1275/18
Провадження №2/367/2923/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

з участю секретаря Примак Є.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , її невістка, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , де фактично і проживає по теперішній час. Вказує, що її син ОСОБА_4 зареєстрований у цій квартирі з 27.04.2004 року, але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2014 року, а проживає за адресою по АДРЕСА_3 .

Таким чином батьки дитини ОСОБА_3 , а саме батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_2 фактично не проживають за адресою АДРЕСА_1 . Але їх донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась зареєстрованою у вказаній квартирі, хоча фактично живе з матір`ю за адресою АДРЕСА_2 . Фактично вона з`їхала з квартири після розірвання шлюбу рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27.08.2008 року.

На даний час, як їй відомо, ОСОБА_2 стягнула з ОСОБА_4 аліменти на свою користь, що підтверджується копією судового рішення. Цей факт говорить про те, що дитина ОСОБА_5 проживає з матір`ю.

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 ЦК України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку, відповідно до частини 1-2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Позивачка вказує, що реєстрація ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі, яка належить їй на праві власності, обмежує її в праві розпорядження своєю власністю, оскільки відповідно до Інструкції про порядок проведення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 за наявності реєстрації місця проживання в будинку неповнолітньої дитини, вона не може укладати правочини щодо цього нерухомого майна без відповідної на те згоди органу опіки та піклування.

Зняття з реєстрації не порушує прав неповнолітньої дитини, так як вона фактично проживає за іншою адресою. Будучи зареєстрованою у її квартирі ОСОБА_5 не набуває за фактом реєстрації ніяких майнових прав відносно квартири і відповідно , будучи знятою з реєстрації в спірній квартирі, ніяких майнових прав не втрачає. Натомість, подальша формальна реєстрація ОСОБА_3 в її квартирі є порушенням прав власника, а також Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Факт не проживання ОСОБА_3 за спірною адресою понад один рік без поважних причин підтверджується документами, доданими до позовної заяви.

У зв`язку із викладеними обставинами позивачка просить визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 .

Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, звукозапис не проводити, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 надала суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи в її відсутність, звукозапис не проводити, з позовними вимогами позивача погоджується, просить їх задовольнити.

В зв`язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у зв`язку із визнанням відповідачем позову вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , її невістка, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , де фактично і проживає по теперішній час. Син позивачки ОСОБА_4 зареєстрований у цій квартирі з 27.04.2004 року, але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2014 року, а проживає за адресою по АДРЕСА_3 .

Таким чином батьки дитини ОСОБА_3 , а саме батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_2 фактично не проживають за адресою АДРЕСА_1 . Але їх донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась зареєстрованою у вказаній квартирі, хоча фактично живе з матір`ю за адресою АДРЕСА_2 . Фактично вона з`їхала з квартири після розірвання шлюбу рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27.08.2008 року.

Відповідач не проживає в даній квартирі, перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивачка, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Реєстрація ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі, яка належить позивачці на праві власності, обмежує її в праві розпорядження своєю власністю, оскільки відповідно до Інструкції про порядок проведення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 за наявності реєстрації місця проживання в будинку неповнолітньої дитини, вона не може укладати правочини щодо цього нерухомого майна без відповідної на те згоди органу опіки та піклування

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи ті обставини, що відповідач ОСОБА_6 не проживає на житловій площі в квартирі АДРЕСА_4 понад 1 рік, доказів тих обставин, що вона не проживає на вказаній житловій площі з поважних причин суду не було надано, а також враховуючи визнання відповідачем даного позову, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4 , задовольнивши позов.

На підставі ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 .

Копію рішення направити сторонам для відома.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Пархоменко