Справа № 610/3846/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року Балаклійський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Носова Г.С.,

за участі секретаря судового засідання Виноградської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Балаклія Харківської області цивільну справу № 610/3846/18 пров. 2/610/186/2019 за позовом Моторно (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.09.2016 року близько 16 години 55 хвилин в м. Балаклія Харківської області по вул. Новоселівка, ОСОБА_2 , будучи за кермом автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по головній дорозі, водій під керуванням автомобіля Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , рухався в зустрічному напрямку біля магазину «Елітний», в частині здійснення маневру повороту, не пропустив автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_2 внаслідок чого сталось ДТП, з отриманням учасниками дорожнього руху тілесних ушкоджень. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_2 , який керував автомобілем на підставі довіреності від 29 вересня 2016 року, власником якого є ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в СК «ЕТАЛОН» згідно Полісу №АЕ/6876226, строк дії якого з 03 лютого 2016 року по 02 лютого 2017 року. Відповідно до висновку № 1037 від 29.11.2016 року сума завданих збитків складає 83 503,44 грн.

Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілому у розмірі 45 743,44 грн. У зв`язку з цим у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 кошти в розмірі понесених витрат в сумі 45 743,44 грн., витрати на аварійного комісара в розмірі 1153,12 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн.

В судове засідання, представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. Стверджує, що з доданих до позову доказів, не вбачається наявності його вини. Зазначив, що за даною подією було порушене кримінальне провадження, яке було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення та постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 03.03.2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.124 КУпАП було закрито у зв"язку з закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши у сукупності надані докази та матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

16.09.2016 року близько 16 години 55 хвилин в м. Балаклія Харківської області по вул. Новоселівка, сталася ДТП за участі двох транспортних засобів, а саме: автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванян ОСОБА_2 та автомобіля Део Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_1 .. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який керував на підставі довіреності від 29 вересня 2016 року, власником якого є ОСОБА_3 .

03.10.2016 року Моторне ( транспортне) страхове бюро України, отримало від ОСОБА_2 повідомлення про ДТП від 16.09.2016 року.

Відповідно до звіту від 29.11.2016 року № 1037 вартість матеріального збитку завданого потерпілому становить 83 503,44 грн.

14.11.2016 року від ОСОБА_2 надішла заява про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП від 16.09.2016 року.

На момент ДТП цивільна-правова відповідальність водія транспортного засобу Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 застрахована відповідно до полісу № АЕ/6876226 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорних засобів в Страховій Компанії "Еталон".

Матеріалами справи встановлено, що цивільна-правова відповідальність водія "ДЕУ ЛАНОС", днз НОМЕР_3 в жодній страховій компанії застрахована не була.

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 14.11.2016 року, наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 17.02.2017 року № 1408, та платіжного доручення від 21.02.2017 року № 1408 ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 45 743,44 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 12.12.2017 року №677рв Моторне ( транспортне) страхове бюро України сплатило суму у розмірі 1153,12 грн. за роботи надані аварійним комісаром.

З метою досудового врегулювання спору Моторне ( транспортне) страхове бюро України направило ОСОБА_4 . ОСОБА_5 . Лист № 3.1-05/25708 та Вимогу про сплату заборгованості у розмірі 46 896,56 грн. від 06.11.2018 року № 06/11.36503.

Обидва документи були проігноровані відповідачем, ніяких виплат останній не здійснив.

Відповідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з підпунктами «г» і «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо ДТП визначено в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам ПДР; а також якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до рішення КСУ від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпцій, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного суду України відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснуванням достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, та такі які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто, для встановлення обов`язку відшкодування позивачу МТСБУ витрат, необхідна наявність вини та протиправність дій ОСОБА_1

Постановою про закриття кримінального провадження від 14.11.2016 року кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001610 від 17.09.2016 року закрито у зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Так, постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 03 березня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, позивачем МТСБУ не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів вини відповідача ОСОБА_1 у вчинені ДТП та заподіянні шкоди.

Оскільки позивачем МТСБУ не надано доказів вини у вчинені ОСОБА_1 ДТП та заподіянні шкоди, відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України позивачем не доведено виникнення у нього права зворотної вимог до відповідача ОСОБА_1 , тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою в позові повністю, відповідно положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. ст. 10,89,141,259,263,264,265,268 ЦПК України, 1166, 1188, 1191 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Моторно (транспортне) страхове бюро України, місце знаходження: бульвар Русанівський б.8, м. Київ, пошт.інд.02002).

Відповідач: ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , пошт.інд. 64205).

Повний текст рішення складено 24.06.2019 року.

Суддя