Справа № 569/1262/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулась до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сімя фактично розпалася. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та у зв»язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, вважає позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, серії 1-ГЮ №050555, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (після заключення шлюбу прізвище Гулюк) зареєстрували шлюб 30 серпня 2009 року, актовий запис № 1218.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1ГЮ-№124987 від 11 серпня 2010 року.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1218 розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: 33000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою:33000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя: С.П. Харечко