Постанова

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 243/9233/17

провадження № 61-48043св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі»,

представник відповідача - Ластіна Юлія Станіславівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду

від 20 листопада 2018 року в складі судді Жданової В. С.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

20 вересня 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5,подав апеляційну скаргу на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області

від 17 вересня 2018 року, яка ухвалою Донецького апеляційного суду

від 23 жовтня 2018 року залишена без руху у зв'язку з несплатою судового збору в сумі 960,00 грн за вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки).

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки трудової книжки визнано неподаною та повернуто заявнику.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу заявнику, апеляційний суд виходив із того, що недоліки скарги не усунуті, а тому наявні підстави для застосування частини третьої статті 185 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2018 рокуОСОБА_4 та її представник - ОСОБА_5 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та з урахуванням уточнень до касаційної скарги, просили скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки суду апеляційної інстанції про необхідність залишення апеляційної скарги представника ОСОБА_4 -

ОСОБА_5, та в подальшому повернення її апеляційної скарги є помилковими, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У січні 2019 року АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що за вимогу про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки за час вимушеного прогулу, позивач від сплати судового збору не звільнений.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20 вересня 2018 року адвокат ОСОБА_5 подав до суду апеляційну скаргу на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2018 року, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року зазначена апеляційна скарга залишена без руху для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в частині позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки. Надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

ОСОБА_4 зареєстрована у м. Горлівка, на території якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження і поштовий зв'язок з яким відповідно відсутній.

На офіційному веб-сайті Донецького апеляційного суду з посиланням на веб-адресу судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень розміщено повідомлення для ОСОБА_7 про прийняття 22 жовтня 2018 року ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адвокат ОСОБА_5 отримав зазначену ухвалу 26 жовтня 2018 року.

Адвокат ОСОБА_5 подав до апеляційного суду пояснення, в яких зазначив, що підстави для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в частині позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки відсутні, оскільки відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки є заробітною платою.

Станом на 20 листопада 2018 року від ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 заява про усунення недоліків апеляційної скарги та документ на підтвердження сплати судового збору до суду не надходили.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Предметом позову в даній справі є майнові вимоги про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З огляду на викладене, правильним є висновок апеляційного суду, що позивач не звільняється від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статей 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подачі до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте, такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

З огляду на викладене, правильним є висновок апеляційного суду про наявність правових підстав для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, оскільки в установлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська