Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4221/18

номер провадження 2/695/496/19

01 квітня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю:

секретаря Оніщенко Н.В.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 липня 2009 року померла мати позивача ОСОБА_6. Спадкоємцями першої черги за законом є: позивач по справі, а також ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4.

Після смерті матері сторін по справі позивач виявив намір оформити своє право на частину спадкового майна, зокрема на земельну ділянку, яка залишилася після смерті ОСОБА_6, а тому звернувся до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину у праві власності на земельну ділянку, загальною площею 2,3898 га, яка розташована на території Драбівецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Однак позивачу було відмовлено у оформленні його спадкових прав на вказану земельну ділянку, оскільки 23.03.2014 року відповідачу по справі ОСОБА_3 було видане відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на всю вказану вище земельну ділянку на підставі довідки Драбівецької сільської ради №92 від 11.03.2014 року, де особою, що була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на час смерті була зазначена тільки ОСОБА_3

Позивач вважає дане свідоцтво частково не дійсним, оскільки при його видачі не були враховані усі спадкоємці першої черги на майно померлої, окрім того вказане свідоцтво порушує право власності позивача на 1/4 частину спадкового майна, а тому позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду із даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні зазначаючи про те, що оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом було видано на підставі довідки Драбівецької сільської ради №92 від 11.03.2014 року, де зазначено, що відповідач була єдиною особою, яка проживала разом із спадкодавцем на час смерті останньої, що не відповідає дійсності, а тому таке свідоцтво порушує права позивача на частку в спадковому майні, а отже має бути визнано частково недійсним.

У судове засідання позивач не зявився, однак надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, однак звернулась до суду із заявою, якою просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, позовні вимоги визнає.

Треті особи по справі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 та приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5 у судове засідання не зявились, однак надали до суду заяви, якими просили розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнала повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР №261442 від 18.06.2015 року) ОСОБА_6 померла 17 липня 2009 року, про що складено відповідний актовий запис №16.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР №266489 від 12.04.2018 року) ОСОБА_2 народився 01 квітня 1990 року, а його матірю зазначена ОСОБА_6.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Драбівецької сільської ради №305 від 13.06.2018 року на день смерті ОСОБА_6 в склад її сімї входили: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; внучка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4; дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5; син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1; син - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2

Суд бере до уваги, що ні відповідач, ні треті особи проти позовних вимог та обставин, які наводить позивач у своїй позовній заяві не заперечують, а тому, на підставі норм ст. 82 ЦПК України та обставина, що ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є дітьми померлої ОСОБА_6, не потребує додаткового доказування.

Таким чином судом достеменно встановлено, що позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 та треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги в рівних частках.

Разом із тим, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2018 року, винесеною приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5 23.03.2014 року, на імя ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,3898 га, кадастровий №:04:001:0056, що розташована на території Драбівецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Таким чином судом встановлено, що не дивлячись на наявність декількох спадкоємців першої черги, які відповідно до норм чинного законодавства мають рівні права на спадкове майно, свідоцтво про право на спадщину було видано лише на одного спадкоємця, чим порушено права інших спадкоємців, в тому числі позивача по справі.

При розгляді матеріалів справи суд бере до уваги, що Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 23.06.2018 року було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Вказаним рішенням суду було визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3898 га, кадастровий номер :04:001:0056, що розташована на території Драбівецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області, видане приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5 у спадковій справі №37/2014 23.03.2014 року, зареєстроване в реєстрі за №1066, щодо майна ОСОБА_6 в частині посвідчення права на спадкування 1/4 частини спадкового майна.

Суд зважає, що у вказаній вище справі брали участь одні й ті ж сторони по справі, а саме рішення стосується одного і того ж спадкового майна та фактичного предмету спору, а тому при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 бере до уваги обставини, які встановлені судом, в тому числі стосовно підстав часткової недійсності вказаного вище, оспорюваного свідоцтва.

Так, рішенням суду від 23 червня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3, достовірно знаючи про існування інших спадкоємців, що прийняли спадщину, надавши нотаріусу неповну інформацію про склад сімї спадкодавця на день її смерті, отримала Свідоцтво про право на спадщину лише на своє імя.

Нормами ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином судом вбачається, що рішенням суду вже були встановлені обставини, щодо часткової недійсності вказаного Свідоцтва про право на спадщин гну після смерті ОСОБА_6.

Згідно із ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином судом достеменно встановлено наявність достатніх підстав для визнання вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яке видане на імя відповідача, частково недійсним.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), від 10.05.1999 року, ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 2,3898 га, кадастровий №:04:001:0056, яка розташована на території Драбівецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2018 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину земельної ділянки у звязку із видачею вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом на імя відповідача а також за відсутності у спадкодавця відповідних документів необхідних для видачі такого свідоцтва.

Факт належності вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_6 стверджується копією вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай), а також судом встановлено достатньо підстав для часткового визнання оспорюваного свідоцтва про право на спадщину, яке видано на імя відповідача.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із вказаної вище постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 12.04.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, сини померлої звернулися із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті своєї матері. Згідно з довідкою Драбівецької сільської ради №1022 від 14.12.2017 року, останні вважаються такими, що фактично прийняли спадщину, оскільки проживали разом із померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що позивач по справі, який є сином померлої та відноситься до першої черги спадкування належним чином, у встановленому законодавством порядку спадщину після смерті своєї матері прийняв.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, а оскільки свідоцтво про право на спадщину було в порушення норм чинного законодавства видано тільки на імя відповідача, вбачається позбавлення прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов підлягає до повного задоволення.

Суд також зважає, що сторони по справі проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються квитанцією від 20.08.2018 року.

На підставі зазначеного та керуючись

ст.,ст. 346, 1268 ЦК України та ст.,ст. 76, 200, ст., ст. 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_5, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,3898 га, кадастровий № :04:001:0056, яка розташована на території Драбівецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області, видане 23.03.2014 року у спадковій справі № 37/2014 щодо майна ОСОБА_6, померлої 17.07.2009 року на ім'я спадкоємця ОСОБА_3, в частині посвідчення права власності на успадкування 1/4 частини спадкового майна.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, право власності на 1/4 частину земельної ділянки, площею 2,3898 га, кадастровий № :04:001:0056, яка розташована на території Драбівецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 17 липня 2009 року.

Стягнути із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, кошти в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.