КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/32268/18

провадження номер № 22-ц/824/12175/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року у складі судді Шереметьєвої Л.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт Катерини Валеріївни, публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха Сергій Сергійович, товариство з обмеженою відповідальністю «Меркурій Партнерс», про скасування звіту про оцінку майна, визнання недійснимиелектронних торгів, скасування свідоцтва, вилучення запису про реєстрацію нерухомого майна та визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт К.В., публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С., товариство з обмеженою відповідальністю «Меркурій Партнерс» (далі - ТОВ «Меркурій Партнерс»), про скасування звіту про оцінку майна, визнання недійсними електронних торгів, скасування свідоцтва, вилучення запису про реєстрацію нерухомого майна та визнання права власності на квартиру.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 07 березня 2001 року вона була власником квартири АДРЕСА_1 . Згідно з договором іпотеки № 38-02/728 від 13 червня 2006 року та додаткової угоди № 1 до цього договору від 18 вересня 2006 року вона передала в іпотеку належну їй квартиру на забезпечення зобов`язань за договором кредиту № 38-05/3/75 від 13 червня 2006 року, укладеним між нею та ПАТ «Укрсоцбанк». Заборгованість за даним договором становила 22 088,85 доларів США. Зазначала, що відповідно до інформації про виконавче провадження 10 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис на договорі іпотеки, а 11 вересня 2018 року приватним виконавцем Шмідт К.В. було відкрито виконавче провадження № 57188069.

Вказувала, що в рамках виконавчого провадження 14 вересня 2018 року було накладено арешт на майно боржника та призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Меркурій Партнерс». 21 вересня 2018 року ТОВ «Меркурій Партнерс» здійснило експертну оцінку належної позивачу квартиру у розмірі 650 877 грн 70 коп. Позивач не погоджується із визначеною суб`єктом оціночної діяльності вартістю квартири, оскільки її ринкова вартість є значно вищою, а вказані у звіті про оцінку квартири об`єкти, які визначені для порівняння, знаходяться в іншому районі міста Києва. Зазначала, що належна їй квартира суб`єктом оціночної діяльності не оглядалась, у звіті вказані технічні характеристики квартири по старому технічному паспорту, а вона здійснила перепланування квартири, однак новий технічний паспорт не виготовила. Також вказувала, експерт не обстежував її квартиру, оскільки зроблені експертом фотографії не відповідають її квартирі. У зв`язку з цим вважала, що звіт про оцінку квартири підлягає скасуванню. Зазначала, що вона не отримувала повідомлення про результати оцінки, а тому не змогла вчасно її оскаржити.

Вказувала, що відповідно до акту про реалізацію предмета іпотеки від 08 листопада 2018 року на електронних торгах, які відбулися 29 жовтня 2018 року, належана їй квартира була реалізована ОСОБА_2 , а грошові кошти від її реалізації у сумі 557 667 грн 10 коп. були перераховані стягувачу.

Оскільки звіт про оцінку квартири від 21 вересня 2018 року не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», то проведені на підставі цього звіту електронні торги від 21 вересня 2018 року є незаконними та підлягають визнанню недійсними.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просила скасувати звіт про оцінку двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 , виконаний 21 вересня 2018 року ТОВ «Меркурій Партнерс»; визнати недійсними електронні торги, результати яких оформлено протоколом № 365842 від 29 жовтня 2018 року, скасувавши свідоцтво від 21 листопада 2018 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. та зареєстроване в реєстрі за № 232, з подальшим вилученням запису про реєстрацію нерухомого майна за відповідачем ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав належної оцінки її доводам про те, що звіт про оцінку квартири від 21 вересня 2018 року не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що кредитор не намагався встановити вартість квартири з нею шляхом переговорів, вона не була повідомлена про проведення оцінки квартири, приватним виконавець у порушення ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» не було направлено їй повідомлення про результати оцінки майна, а тому вважає, що результати торгів, які ґрунтуються на підставі звіту про оцінку майна, підлягають скасуванню. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що вона була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, про визначення вартості майна, про призначення прилюдних торгів, а тому висновки суду, що вона була повідомлена про всі виконавчі дії є помилковими. Також вказує, що суд безпідставно відмовив їй у задоволенні клопотання про проведення експертизи щодо визначення ринкової вартості квартири на момент її продажу. Також суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам позивача про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. під час вчинення виконавчого напису керувався постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, яка на час вирішення справи була частково скасована в судовому порядку.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шмідт К.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та надав правову оцінку наявним у справі доказам. Зазначає, що позивач, як боржник у виконавчому провадженні, повідомлялась про виконавчі дії за адресою, вказаною у виконавчому документі та паспорті позивача, а саме: АДРЕСА_3 , за якою їй направлялась поштова кореспонденція. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що звіт про оцінку майна не є юридичним актом і не створює жодних правових наслідків, що унеможливлює його скасування в порядку позовного провадження. Оскільки оскарження результатів оцінки в межах позовного провадження не допускається, тому суд першої інстанції правильно відмовив позивачу у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи для визначення ринкової вартості квартири. Стверджує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів порушень закону при оцінці квартири, результати такої оцінки не були позивачем оскаржені у встановленому законом порядку. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів порушення порядку реалізації арештованого майна, а саме, належної їй квартири, а також доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і були порушені її права та законні інтереси, як боржника виконавчого провадження. При цьому суд відхилив доводи позивача про допущені державним виконавцем порушення при проведенні виконавчих дій з тих підстав, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07 березня 2001 року належала квартира АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом п`ятої Київської державної нотаріальної контори Чуйко А.О.

13 червня 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений кредитний договір № 38-05/3/75.

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 13 червня 2006 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір іпотеки № 38-02/728, за яким позивач передала банку в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1780.

18 вересня 2006 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» була укладена додаткова угода №1 до договору іпотеки № 38-02/728, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М.

Встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 22 088,85 доларів США.

10 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на належну позивачу квартиру АДРЕСА_1 за договором іпотеки №38-02/728 від 13 червня 2006 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт К.В. було відкрито виконавче провадження № 57188069 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 10 липня 2018 року № 10659 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк», а саме: 8 044, 00 доларів США - строкова заборгованість; 4 850,35 доларів США - прострочена заборгованість; 228,00 доларів США - строкова заборгованість по нарахованих відсотках; 8 966,50 доларів США - прострочена заборгованості по нарахованих відсотках.

В рамках даного виконавчого провадження постановою приватного виконавця від 14 вересня 2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

14 вересня 2018 року приватним виконавцем прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення початкової вартості квартири АДРЕСА_1 для її подальшої реалізації.

Судом першої інстанції встановлено, що вказана постанова була надіслана на адресу ОСОБА_1 , яка вказана у виконавчому документі. 18 жовтня 2018 року позивач отримала вказану постанову приватного виконавця від 14 вересня 2018 року, що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.110-117, т.1).

21 вересня 2018 року приватним виконавцем був отриманий висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ринкова вартість квартири визначена у розмірі 650 877 грн 70 коп.

26 жовтня 2018 року вказаний вище висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки квартири був надісланий на адресу позивача, яка вказана у виконавчому документі.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 грудня 2018 року позивач ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження.

Позивач висновок про вартість незалежної оцінки від 21 вересня 2018 року у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а саме, в порядку скарги на дії державного виконавця не оскаржувала, що не заперечується позивачем.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 жовтня 2018 року відбулись електронні торги з продажу предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних протоколу № 365842 проведення електронних торгів від 29 жовтня 2018 року, переможцем став відповідач ОСОБА_2 , ціна продажу квартири склала 650 877 грн 70 коп.

12 листопада 2018 року переможцю торгів ОСОБА_2 був направлений акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

21 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. переможцю торгів ОСОБА_2 було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за реєстровим № 232, та зареєстровано право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок про те, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17.

З такими правовими висновками погодився Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2019 року у справі № 61-38730св18.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, у разі незгоди з результатами визначення вартості чи оцінки майна, сторони виконавчого провадження мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення про такі результати.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Зазначений висновок узгоджується з положеннями ст.ст. 650, 655, ч.4 ст.656 ЦК України, які відносять публічні торги до договорів купівлі-продажу.

Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених ч.ч. 1-3, 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст.215 ЦК України).

Разом з тим, оскільки за змістом ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до вищенаведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Згідно з пунктом 2 розділу VII «Особливості реалізації окремих видів майна» Порядку реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Строк підготовки до електронних торгів під час реалізації предмета іпотеки складає не менше 30 календарних днів. Організатор не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку електронних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки та на Веб-сайті повідомлення про проведення таких електронних торгів. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Пунктом 1 розділу VIIІ «Оформлення результатів електронних торгів» Порядку передбачено, що після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно. Не пізніше наступного робочого дня Система розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця. У протоколі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону (за наявності). У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номер контактного телефону (за наявності). У разі визнання електронних торгів такими, що не відбулися, у протокол електронних торгів вноситься відповідна підстава. До протоколу електронних торгів можуть бути внесені й інші відомості.

У ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанцій правильно виходив із того, що позивач ОСОБА_1 не надала доказів порушення порядку реалізації арештованого майна, а також доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і її права та законні інтереси, як боржника виконавчого провадження, були порушені. Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання позивача на допущені державним виконавцем порушення при проведенні виконавчих дій, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки доводам ОСОБА_1 про те, що звіт про оцінку квартири від 21 вересня 2018 року не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а також, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, про визначення вартості квартири, про призначення прилюдних торгів, не свідчать про порушення процедури проведення електронних торгів, а вказують на незгоду ОСОБА_1 саме з діями державного виконавця до призначення цих торгів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанцій про те, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

З наведених підстав апеляційний суд також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні клопотання про проведення експертизи щодо визначення ринкової вартості квартири на момент її продажу, а також, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. під час вчинення виконавчого напису застосував нормативно-правовий акт, положення якого втратили чинність.

Таким чином суд першої інстанції виконав вимоги ст.263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, , 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді