Номер провадження: 22-ц/813/3654/19
Номер справи місцевого суду: 520/5519/18
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Цюри Т.В.

суддів - Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

за участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,-

в с т а н о в и в :

В провадженні апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Довіра і гарантія», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Комерційний індустріальний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна М.А., третя особа - ОСОБА_5, про стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2018 року.

06.03.2019 року до канцелярії Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід суддів - учасників колегії: Гірняк Л.А. та Сегеди С.М., з підстав, що викликають сумніви в упередженості суддівГірняк Л.А. та Сегеди С.М., при розгляді даної справи.

На думку ОСОБА_2, обставинами, що викликають сумнів в упередженості суддів Гірняк Л.А. та Сегеди С.М. є систематичне свідоме ігнорування та нехтування вимогами наданими рішеннями ВСУ, щодо застосування у справах № 522/21996/17 (яка наразі прийнята до касаційного розгляду), 523/13837/16-ц, 523/13053/16-ц (наразі на повторному розгляді) з пов'язаною справою 1527/2-451/11, по якій рішення суду скасовано ВСУ; ігнорування рішення Апеляційного суду Одеської області у справі №523/13053/16-ц; подання ОСОБА_2 заяв про вчинення злочину, зазначеними суддями до ГПУ та ДБР і відповідною наслідковою упередженістю та порушення ст.ст. 1,3,9 Рішення ХІ (черговий) з'їзд суддів України 22.02.2013 «Про затвердження Кодексу суддівської етики», ч.ч.1,3 ст. 7, ч.ч.4-6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 6, ч.4 ст.10, ч.ч.3,5 ст.36, ч.ч.3,4 ст. 39 ЦПК України.

Заслухавши пояснення, дослідивши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв'язку з чим провадження у справі необхідно зупинити до вирішення питання про відвід суддів Гірняк Л.А. та Сегеди С.М., виходячи з наступного.

Так, згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 року в Одеському апеляційному суді для розгляду справи був визначений склад колегії суддів у складі головуючого судді - доповідача Цюри Т.В., а також колегії суддів: Гірняк Л.А. та Сегеда С.М.

Провадження у справі було відкрито та справа призначена до розгляду.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ'єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ'єктивного суду.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Однак, відповідно до зазначених норм процесуального права, наведені ОСОБА_2 у поданій ним заяві про відвід суддів обставини, не можуть бути підставою для відводу суддів.

Будь-яких інших доказів, що підтверджують упередженість суддів, ОСОБА_2 не надано.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п. 7 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Відповідно до п. 11 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України до вирішення питання про відвід.

На підставі вищевикладеного, у колегії суддів відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Гірняк Л.А. та Сегеди С.М., оскільки зазначені підстави є необґрунтованими та не свідчать про упередженість вказаних суддів в розгляді даної справи, в зв'язку з чим суд зупиняє провадження у справі.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 252, 253 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Гірняк Л.А., Сегеди С.М. - вважати необґрунтованою.

Апеляційне провадження у справі зупинити і передати справу до канцелярії суду для визначення судді щодо вирішення питання про відвід суддів в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 28.03.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра

Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда