Дата документу 01.04.2019 Справа № 335/5167/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5167/18 Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
провадження № 22-ц/807/723/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2018 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району до ОСОБА_3 про стягнення виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, ОСОБА_4 згідно заяв від 24.10.2014 №81, від 19.05.2015 №844, від 30.11.2015 №2165, 30.05.2016 №1026 та відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як працездатній особі (догляд за дитиною до досягнення нею 3 річного віку), на період:

- з 24.10.2014 по 23.04.2015 у сумі 1326,00 грн. за фактичним місцем проживання згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.10.2014 №: - АДРЕСА_3;

- з 24.04.2015 по 23.10.2015 у сумі 1326,00 грн. щомісячно за фактичним місцем проживання згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.10.2014 №: - АДРЕСА_3;

- з 30.11.2015 по 29.05.2016 у сумі 1326,00 грн. щомісячно за фактичним місцем проживання згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.10.2014 №: - АДРЕСА_3;

- з 30.05.2016 по 29.11.2016 у сумі 1326,00 грн. щомісячно за фактичним місцем проживання згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.10.2014 №: - АДРЕСА_3;

Позивач вказує, що відповідач, в порушення норми п. 5 Порядку не повідомила про обставини, що впливають на призначення грошової допомоги - не надала інформацію про те, що її чоловік ОСОБА_5 має частину квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Дата державної реєстрації майна - 19.11.2008, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 76336588 від 20.12.2016.

Сума надмірно виплачених коштів за вказані періоди складає 31824,00 грн.

З метою повернення надмірно виплачених бюджетних коштів ОСОБА_3 надіслано поштою, рекомендованим листом, повідомлення про відшкодування надмірно виплачених коштів від 20.07.2017 № 06-03/2166 про повернення грошової допомоги у сумі 31824 грн. 00 коп. за місцем фактичного проживання. Кореспонденція особисто отримана відповідачем 07.08.2017 року.

До теперішнього часу належна до повернення на розрахунковий рахунок управління сума у розмірі 31824 грн. 00 коп. у добровільному порядку не повернута.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з ОСОБА_3 надмірно виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 31824,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району надмірно виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 31824,00 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на несправедливість та ухвалення рішення судом першої інстанції без урахування фактичних обставин справи. Зокрема зазначає про відсутність в неї відомостей щодо володіння її чоловіком ј житлового приміщення, недоведеність позивачем її недобросовісності. Також зазначає, що уповноважені особи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а отже вважає, що не зобов'язана повертати кошти, які вона отримувала через недбалість працівників Управління. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 4 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що зазначений спір виник не з підстав, зазначених у ч. 4 ст. 274, предмет та ціну позову, апеляційну скаргу було призначено до розгляду порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26 грудня 2018 року (а.с.78-79), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, учасникам справи надавався строк до 21 січня 2019 року для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_3

09 січня 2019року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від УСЗН на апеляційну скаргу. Вважають апеляційну скаргу необґрунтованою. Зазначають, що обов'язок уповноваженого органу здійснювати попередню перевірку даних та документів, наданих особами не передбачений чинним законодавством. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_3 не виконала свого обов'язку та не повідомила позивача про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, вказавши в поданих нею заявах про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на сплату житлово-комунальних послуг недостовірну інформацію щодо відсутності у неї та членів її сім'ї будь-якого житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Механізм надання тимчасової державної допомоги переміщеним особам на проживання регламентує Порядок призначення та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок).

У абзаці першому пункту 2 Порядку передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Так, відповідно довідки від 24.10.2014 року №, ОСОБА_3 взята на облік Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району як внутрішньо переміщена особа, яка перемістилися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 16).

Відповідно до пункту 5 Порядку для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

У заяві про надання грошової допомоги зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема, наявність у будь-якого із членів сім'ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Запорізьким міським ВРАЦС ГУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.17).

Так, вбачається із заяв ОСОБА_3 для призначення щомісячної адресної допомоги заповнених, які містяться в матеріалах справи, в графі для зазначень відомостей щодо наявності у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції зазначено «ні» (а.с. 11 зворот, 12, зворот, 13 зворот, 14 зворот, 15 зворот).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 з 19.11.2008 року належить ј частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Згідно з пунктом 6 Порядку, у редакції чинній на час призначення допомоги, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

За змістом пункту 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги відповідач не повідомила позивача про факт належності її чоловікові на праві власності частини нерухомого майна, що розташовано у м. Запоріжжі, Запорізької області, тобто в районі, який не є тимчасово окупованою територією України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач отримувала допомогу без достатньої правової підстави.

Актом про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій, соціальної допомоги, компенсації та пільги встановлено, що ОСОБА_3 внаслідок надання неповної/невірної інформації відносно наявності житлового приміщення були надмірно виплачені кошти в сумі 31824,00 грн. протягом періоду з 14.10.2014 року до 29.11.2016 року (а.с.6, зворот).

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з вимогами статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Таким чином, установивши, що відповідач отримувала допомогу без достатньої правової підстави, діяла недобросовісно та добровільно зазначену суму не повернула, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманої суми державної допомоги.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі щодо відсутності у неї відомостей про належність її чоловіку частини квартири не підтверджено належними доказами, що є обов'язком відповідача в розумінні положень ст.ст.76,77, 81 ЦПК України.

Твердження ОСОБА_3 щодо отримання нею грошової допомоги на підставі недбалості працівників управління, які не перевірили у встановлений строк її право на отримання такої допомоги, а отже і відсутності підстав для стягнення з неї отриманої допомоги не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Проте, на працівників управління не покладений обов'язок щодо здійснення попередньої перевірки даних наданих особами.

Довід апеляційної скарги щодо зазначення у тексті рішення невірної адреси її фактичного проживання: АДРЕСА_3, замість: АДРЕСА_4 не є таким, що впливає на правильність висновку суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої

інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, ст. 274, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегіясуддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2018 року по цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 01 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: