Справа № 635/6367/19
Провадження № 2/635/2953/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 жовтня 2019 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання - Письменна В.М.,
учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , а також стягнути судовйи збір.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . В цій квартирі зареєстрований її онук - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач ніколи не перешкоджала відповідачу у користуванні квартирою. Однак Відповідач з липня 2018 р. по місцю реєстрації не проживає, спільне господарство з позивачем не веде та не приймає ніякої участі у витратах по утриманню квартири, сплаті комунальних платежів. Фактичне місце проживання відповідача на даний час позивачу не відомо.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 вересня 2019 року провадження по справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення
Будь-яких інших клопотань сторонами не надано.
Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.06.1994 року, виданого Мереф`янською міською Радою народних депутатів, квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 .
Згідно з інформацією виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області від 29.07.2019 вих.№3618/1, за адресою: АДРЕСА_2 , окрім позивача, зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , онук позивача, який не проживаю за вказаною адресою з липня 2018 року, а також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 17.08.2019 року.
Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживають за адресою: АДРЕСА_2 , більше року, а саме з липня 2018 року, покинув спірне житло добровільно, поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Цивільним кодексом України, а саме ст. 321 встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач не проживає у вищевказаній квартирі з липня 2018 року, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, що ускладнює реалізацію прав позивача, крім того, в судове засідання ОСОБА_2 не з`явився і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати відповідачатаким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Керуючись ст.405 ЦК України, ст. 10-13, 259,263-265,268,280-283 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 .
Повне рішення складено 04.11.2019 року.
Суддя Д.М. Савченко