Єдиний унікальний номер № 616/191/19
Провадження № 2/616/111/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
„24 травня 2019 року Великобурлуцький районний суд
в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.
судового засідання ШЕГДА В.М.,
справа № 616/191/19,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХ ТОРГ» про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним,-
На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що на початку грудня 2018 року він маючи намір придбати автомобіль «Lada Granta" здійснював пошук оголошень та пропозицій про продаж такого автомобіля в мережі інтернет. Знайшовши оголошення про продаж такого автомобіля, зателефонував за номером телефону, який був в оголошенні і поцікавився наявністю автомобіля вказаної марки та моделі, на що йому було повідомлено про наявність такого автомобіля та можливість його придбати.
Після підписання Договору йому було надано квитанцію на оплату повної вартості автомобіля в сумі 79 000 грн 00 к., з зазначенням, що копію Договору він отримає після здійснення оплати, а автомобіль через декілька годин. Оплату вартості автомобіля у розмірі 79 000 грн 00 к. позивач здійснив у найближчому відділенні АТ "ПриватБанк". Після здійснення оплати в офісі ТОВ "УКРТЕХ ТОРГ" йому віддали копію Договору та повідомили, що з технічних причин того ж дня, тобто 7 грудня, в п`ятницю, не можуть віддати автомобіль, а віддадуть його в понеділок 10 грудня 2018 року.
Повернувшись додому він уважно прочитав Договір, проте, не маючи достатніх знань в галузі права, так і не зрозумів що договір про надання послуг за своєю природою відрізняється від договору купівлі продажу. 10 грудня він зателефонував до офісу ТОВ "УКРТЕХ ТОРГ", де йому повідомили, що автомобіль буде доставлений пізніше. Так повторювалося декілька разів і 22 грудня 2018 року позивач приїхав до офісу відповідача, де його знову запевнили, що автомобіль через декілька днів буде доставлений.
28 грудня 2018 року позивач зателефонував до центрального офісу ТОВ "УКРТЕХ ТОРГ", де йому під час телефонної розмови запропонували розірвати Договір, для чого необхідно було надіслати на адресу відповідача заяву, текст якої було продиктовано по телефону. Також позивачу було повідомлено, що після отримання заяви Договір буде вважатися розірваним, а сплачені ним кошти за автомобіль будуть повернуті в повному обсязі.
10 січня 2019 року на адресу ТОВ "УКРТЕХ ТОРГ" позивачем було надіслано власноручно написану заяву про розірвання Договору, однак за юридичною адресою ТОВ "УКРТЕХ ТОРГ" поштові відправлення вже ніхто не отримував та на телефонні дзвінки за номером зазначеним в Договорі ніхто не відповідав, після чого він звернувся за консультацією до фахівця у галузі права, який роз`яснив, що даний Договір не є договором купівлі - продажу автомобіля, а є договором із зовсім іншими предметом та підставами. Позивач був впевнений що його предметом є товар (автомобіль) із визначеними параметрами та за визначену ціну, а не послуга із пошуку автомобіля із такими параметрами.
Після укладання оспорюваного Договору відповідач так і не приступив до його виконання, шо є підставою для визнання Договору недійсним.
Позивач зазначає, що на момент підписання Договору він був впевнений, що підписує договір купівлі продажу автомобіля та був Позивач
Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 10 травня 2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_2 на адресу суду надав заява в якій просив справу розглядати без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки відповідача у судове засідання просив прийняти заочне рішення(а.с.31,44).
Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, у встановлений судом строк та належним чином були повідомлені про розгляд справи. На юридичну адресу відповідача були направлені судові повістки (а.с.28,36) та відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, були повідомлені через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с.32-33). На адресу суду відзиву на позовну заяву не надали, клопотань та заяв від ТОВ «УКРТЕХ ТОРГ» не надходило.
Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
У відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.
На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 24 травня 2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з пунктом 3 договору виконавець зобов`язаний здійснити пошук автомобіля за характеристиками у чіткій відповідності до п.1 договору.
За пунктом 5 договору виконавець надає послугу особисто. За попереднім погодженням замовника виконавець може доручити виконання послуги, обмовленої умовами договору, третій особі. Виконавець та третя особа солідарно відповідають за належне та своєчасне надання послуги. При заміні виконавця до нього переходять усі права та обов`язки за цим договором.
За вимогами п.п. 10, 11 договору - виконавець зобов`язаний вчинити дії відповідно до змісту послуг, враховуючи додаткові і письмові вказівки замовника щодо предмету надання послуг, вимог чинного законодавства і даного договору. Виконавець зобов`язаний надати повну, своєчасну та достовірну інформацію щодо предмету надання послуг, отриманого результату. У випадку прострочення надання послуги без поважних причин - повернути замовнику сплачену останнім грошову суму. Виконавець зобов`язаний складати та надавати на підпис замовнику акти наданих послуг, своєчасно розглядати всі претензії замовника, надавати обґрунтовані заперечення на претензії замовника або своєчасно усувати недоліки у послузі. Замовник зобов`язаний прийняти належне виконання послуг, здійснити оплату послуг у відповідності до умов договору.
Встановлено, що на виконання умов вищевказаного договору, позивач сплатив на рахунок ТОВ «УКРТЕХ ТОРГ» 79 000 грн 00 к., що убачається з квитанції від 07 грудня 2018 року (а.с.13).
Пункт 17 Договору передбачає, що одностороння відмова від Договору можлива лише у випадках, передбачених законодавством.
10 січня 2019 року ОСОБА_2 направив на адресу ТОВ «УКРТЕХ ТОРГ» заяву про розірвання договору та повернення безпідставно набутого майна, мотивований тим, що після сплати ним платежу ніяких дій щодо виконання договору з боку ТОВ «УКРТЕХ ТОРГ» не відбулося (а.с. 19). Будь якої відповіді позивачем на заяву отримано не було.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
В силу ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
На підставі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом п.17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Згідно п.22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п.3 частини першої статті 1 вказаного Закону).
Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, тобто містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону: умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.
Згідно з ч.ч. 2, 3, 4, 6-8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору.
Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.
У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому.
Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Згідно положень частин першої та другої статті 215 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно з ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства.
Відповідно до ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.
Сам по собі факт підписання договору не може бути підставою для висновку про справедливість умов договору та їх відповідність вимогам чинного законодавства.
Згідно зі ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Позивач в позовній заяві вказує на обманутий зі сторони відповідача, оскільки він мав намір придбати обумовлений в договорі автомобіль за 76 000 грн 00 к. та сплачував грошові кошти саме за автомобіль, а не за підшукування такого.
Судом встановлено, що у даному випадку правовідносини сторін випливають з договірних відносин надання послуг.
Також судом встановлено, що за умовами вищевказаного договору, ОСОБА_2 було введено в оману, шляхом надання у незрозумілий та двозначний спосіб інформації.
Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману.
Стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину, їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином та невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.
Позивачем доведено наявність правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним, а тому в цій частині позов необхідно задовольнити.
Крім того, враховуючи викладене, з урахуванням визнання недійсним судом вказаного договору, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХ ТОРГ», суд вважає, що необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 76 000 грн 00 к., сплачених за цим договором, що підтверджено квитанцією від 07 грудня 2018 року(а.с.13).
Згідно із п.1 ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.
Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» був звільнений від сплати судового збору.
Оскільки, позовні вимоги позивача в повному обсязі задоволені, то судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 768 грн 40 к.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-18, 81, 128, 209-241, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХ ТОРГ» про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним - задовольнити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХ ТОРГ» на користь ОСОБА_2 сплачені грошові кошти в розмірі 79 000 (сімдесят дев`ять тисяч) грн 00к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 22 червня 1998 року, місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХ ТОРГ», місцезнаходження: 04053, пров.Бехтерівський, 4-А, м.Київ, Код .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 травня 2019 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ