Ухвала

27 травня 2019 року

м. Київ

справа № 682/69/19

провадження № 61-9340 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» страхове відшкодування у розмірі 3 831 грн 79 коп. і 3% річних за невиконання грошового зобов`язання. В обґрунтування вимог посилається на те, що страхова компанія після настання страхового випадку не провела на користь вигодонабувача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» виплату страхового відшкодування. Він як спадкоємець померлого ОСОБА_2 сплатив заборгованість перед банком і вимагає стягнення страхового відшкодування на свою користь.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута позивачу.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2019 року залишено без змін.

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однієюз основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У вказаній справі ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта