ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6338/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"18" червня 2019 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В. розглянувши питання про прийняття заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з вимогами п.п. 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн.

Разом з тим, позивачем заявлено дві позовні вимоги: про визнання кредитного договору недійсним і про визнання іпотечного договору недійсним та не надано квитанції про сплату судового збору із посиланням на Закон України "Про захист прав споживачів". Статтею 22 названого закону визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Вимога щодо визнання договору іптеки недійсним не відноситься до споживчих договорів, а тому не підпадає під дію названого закону.

В тому числі, позивачем не обґрунтовано вимог щодо звільнення від сплати судового збору за вимогою про визнання кредитного договору недійсним, оскільки кредит отриманий на придбання житла, а положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України визначають, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відтак, позивачу необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позову немайнового характеру за заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними- залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Комаревцева Л.В.