Ухвала

16 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 607/6810/17

провадження № 61-7181 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та приватного малого підприємства «ВАЛ» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 04 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного малого підприємства «ВАЛ», господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія», Управління житлово-комунального господарства благоустрою та екології Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, Тернопільська міська рада, про стягнення майнової та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 13 листопада

2016 року у дворі будинків по АДРЕСА_1, внаслідок падіння дерева породи «береза» було пошкоджено належний їй автомобіль марки «Renault Fluenсе», яким керував її батько ОСОБА_2 Після падіння дерева було викликано патрульну поліцію, працівниками якої було зафіксовану цю подію. Зазначала, що аварійне дерево проростало на прибудинковій території, яку обслуговує ГТОВ «Мрія» та ПМП «Вал», вказаний будинок перебуває на балансі ГТОВ «Мрія» та

ПМП «Вал», а прибудинкова територія є у їх фактичному користуванні. Позивачка вважала, що внаслідок несвоєчасного видалення аварійних дерев їй була заподіяна майнову шкода у розмірі 168 191,34 грн, яку вона просить стягнути із відповідачів в солідарному порядку. Крім того, вказувала, що їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 15 тис грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 15 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПМП «ВАЛ» на користь ОСОБА_1 168 991,34 грн заподіяної майнової шкоди, 3 тис. грн моральної шкоди, 800 грн витрат за проведення оцінки вартості матеріального збитку, а також 3 290,20 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом до суду. У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 березня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1, ПМП «ВАЛ» залишено без задоволення. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 15 листопада 2018 року залишено без змін.

У квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Також, у квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПМП «ВАЛ», в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Ціна позову у даній справі становить 183 191,34 грн (168 191,34 грн+

15 тис грн), яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн*100=

192 100,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційні скарги та додані до них матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 та ПМП «ВАЛ» подали касаційні скарги на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, статтями 175, 176, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами

ОСОБА_1 та приватного малого підприємства «ВАЛ» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 15 листопада 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 04 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного малого підприємства «ВАЛ», господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія», Управління житлово-комунального господарства благоустрою та екології Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, Тернопільська міська рада, про стягнення майнової та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник