РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

представника позивач ОСОБА_1

(Справа № 285/3409/19, провадження у справі № 2/0285/1245/19)

розглянув у судовому засідання у спрощеному поряду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Новоград-Волинської державної нотаріальної контори про зняття накладеної заборони на відчуження,

в с т а н о в и в :

В вересні 2019 року до суду звернулась позивач ОСОБА_2 з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» та Новоград-Волинської державної нотаріальної контори в якому просить скасувати заборону на відчуження будинку номер АДРЕСА_1 , накладену Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, б/н ОСБ 2943.

Позивачка посилаючись на те, що оскільки заборона на відчуження позбавляє її можливості належним чином розпоряджатися майном, просить позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ПАТ «Державний ощадний банк України» у поданому відзиві просить у задоволенні позову відмовити, оскільки з їхнього боку права позивача не порушені та він у даній справі є неналежним відповідачем.

Представник Новоград-Волинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, просить розглядати справу без його участі. При винесенні рішення покладається на думку суду.

23 жовтня 2019 року позивач уточнила свої вимоги шляхом направлення уточнюючої позовної заяви, де вона просить скасувати заборону відчуження на невизначее майно, власником якого вона є.

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з врахуванням уточненої заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заборону відчуження на все майно, яке належить на праві власності позивачці ОСОБА_2 накладено Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення «СБ №2943». Згідно наданих відомостей, державною нотаріальною конторою виявлено запис від 03 листопада 1992 року за реєстровим номером 83 про накладення арешту/заборони на майно власником якого є ОСОБА_2 . Тип обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер 3023868.

Також встановлено, що згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 за період з 2012-2019 років набула у власність ряд нерухомого майна (земельні ділянки, житлові та нежитлові приміщення) /а.с.31-35/.

Згідно листа ПАТ «Державний ощадний банк України» від 24.06.2019 року за №105.00.57/146 ОСОБА_2 не має кредитних зобов`язань перед філією ЖОУ АТ «Ощадбанк».

На сьогоднішній день порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема статтею 74 Закону N 3425-XI, з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Але в даному випадку державний нотаріус не має правових підстав для зняття заборони з будинку, оскільки вищезазначеного повідомлення з банку до нього не надходило.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Оскільки позивачка являється власником майна, будь-яка заборгованість перед банком відсутня, а нотаріус не має правових підстав зняти наявну заборону, а також враховуючи, що іншим шляхом позивачка захистити своє конституційне право не має можливості, суд приходить до висновку, що заборона відчуження на майно ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 321 ЦК України -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Новоград-Волинської державної нотаріальної контори про зняття накладеної заборони на відчуження - задовольнити.

Скасувати заборону відчуження на невизначене майно, власником якого є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ), накладену 03.11.1992 року за реєстровим №83 на підставі повідомлення «ОСБ 2943», зареєстровано 27.09.1996 року за №2653726ZITOMIR4 у реєстрі «Феміда» перереєстровано 28.03.2006 р. за №3023868 до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Повне судове рішення складено - 04 листопада 2019 року.

Головуючий