Справа № 709/2517/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, третя особа - ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач), третя особа -

ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05 лютого 2010 року помер її батько ОСОБА_3, який на момент смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до заповіту ОСОБА_3 від 10 грудня 2004 року син померлого ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними спорудами по вул. Набережна, 49 у Старий Мохнач Чорнобаївського району Черкаської області. Згідно зі ст. 1241 ЦК України позивач, як непрацездатна дочка померлого ОСОБА_3, мала право на обов'язкову частку в спадковому майні. Спадщину ОСОБА_3 за заповітом прийняв його син ОСОБА_4, який помер 26 жовтня 2017 року, не встигнувши оформити свої спадкові права на нерухоме майно. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на частину вищевказаного будинку з надвірними спорудами. Позивач у визначений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подала у звязку з хронічною хворобою. На підставі викладеного, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, а справу просила розглянути без її участі (а.с. 32). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 37). ОСОБА_2 (далі - третя особа) подала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила справу розглянути без її участі (а.с. 40).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

05 лютого 2010 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09 лютого 2010 року серії 1-СР № 130181 (а.с. 6).

Позивач є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження від

10 листопада 1949 року серії ЯФ № 193420 (а.с. 12). 22 вересня 1967 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 22 вересня 1967 року серії VIII-УР № 408856 (а.с. 13), після чого її прізвище змінилося з "Шуруєвої" на "Макаренко".

Згідно з довідкою Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 28 листопада 2018 року № 202 ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з дружиною ОСОБА_6, та сином ОСОБА_4 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними спорудами по вул. Набережна, 49 у с. Старий Мохнач Чорнобаївського району Черкаської області, що підтверджується довідкою Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 29 жовтня 2018 року № 179 (а.с. 9).

При житті ОСОБА_3, а саме 10 грудня 2004 року склав заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Мохнацької сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, та зареєстрований у реєстрі за № 6, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також державний акт на право приватної власності на землю III-ЧР

№ 031259 від 05 серпня 2002 року та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧР № 002760 від 23 листопада

2001 року, що на день смерті буде належати йому по закону, заповів ОСОБА_4 (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Позивач є непрацездатною донькою померлого ОСОБА_3 у зв'язку з настанням пенсійного віку.

Спадщину ОСОБА_7 за заповітом прийняв також його син ОСОБА_4, який постійно проживав на час відкриття спадщини і який згідно з заповітом набув право на спадкування майна померлого батька ОСОБА_3, а саме на частину вищевказаного будинку.

26 жовтня 2017 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 27 жовтня 2017 року серії I-СР № 308095 (а.с. 5). Померлий ОСОБА_4 був рідним братом позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22 січня 1959 року II-ЯР

№ 873892 (а.с. 39).

Третя особа ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтва про народження від 13 травня 1981 року серії II-СР № 319458 та свідоцтва про розірвання шлюбу від 05 березня 2004 року серії I-КЕ № 114294 (а.с. 54, 55).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є день його смерті, тобто 26 жовтня 2017 року.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчився 26 квітня

2018 року.

Позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджуються листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 03 січня 2019 року (вих. № 5/01-16) (а.с. 27), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 19), відповідно до змісту якого після смерті ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Під час розгляду справи, виходячи зі змісту позову та доданих до нього документів, судом не встановлено наявність інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року

№ 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Абзацом 4 п. 24 постанови встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки.

Враховуючи лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", суд вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач, як на поважні, а саме тяжкий стан здоров'я, заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка бажає прийняти спадщину, вказана спадщина після смерті ОСОБА_4 до цього часу ніким не прийнята, відповідач та третя особа проти позову не заперечують, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті рідного брата - ОСОБА_4, який помер 26 жовтня 2017 року, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В.Чубай