Дата документу 18.03.2019
Справа № 501/2914/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

позовом:

1 ОСОБА_1 ,

2 ОСОБА_2

до

відповідачів:

1 Публічного акціонерного товариства "Запорізький автомобілебудівний завод"

2 ТОВ «Чорноморський логістичний центр»

предмет та підстави позову: про стягнення матеріальної та моральної шкоди

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_6

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І . Виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 . , ОСОБА_2 звернулися до Іллічівського міського суду Одеської областііз позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод», ТОВ «Чорноморський логістичний центр», пізніше уточненою (а.с.91-93 т.1; 48-50 т.2; 103-107 т.2; 141-147 т.2) про стягнення матеріальної та моральної шкоди та просять:

- суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» на користь ОСОБА_1 за заподіяну їй матеріальну шкоду в сумі 5 044 950 грн. та моральну шкоду в сумі 400 000 грн.;

- примусити ТОВ «Чорноморський логістичний центр» повернути незаконно вилучений контейнер НОМЕР_10 , який незаконно утримується на орендованій ним території м.Чорноморськ, вул.Промислова, 1 перевізнику ОСОБА_2 і вантаж «морожену рибу пеламіда», отримані перевізником згідно договору з ПП «Смартторгцентр» для повернення власнику на підставі ст.328 ЦК України, ст.193 Господарського Кодексу України, ст.908, 924 ЦК України.

2. Позов обґрунтували тим, що ОСОБА_2 на належному ОСОБА_1 автомобілі «ВОЛЬВО» державний номер НОМЕР_2 і напівпричепі державний номер НОМЕР_2 здійснював вантажні перевезення по Україні. 18 серпня 2013 року він уклав договір з ПП «Стартторгцентр» на перевезення «риби мороженої пеламіда» в спеціальному холодильному контейнері НОМЕР_6 з риб порту с.Бурлача Балка в м.Іллічівськ Одеської області на митний термінал Закритого акціонерного товариства запорізький автомобілебудівний завод, який згідно з листом Головного управління статистики в Запорізькій області 14.11.2017 року відбулась зміна назви та ЗАТ «ЗАЗ» перейменовано як Приватне акціонерне товариство - далі скорочено ПАТ «ЗАЗ».

Позивачі стверджують, що згідно договору з замовником при доставці вантажу і документів в процесі перевірки документів у митних працівників виникли підозри у вірності їх заповнення, замовник повідомив ОСОБА_2 (перевізника) що виникли перешкоди, які будуть врегульовані найближчим часом.

Крім того, позивачі зазначають, що автомобіль здійснює перевезення і є основним доходом сім`ї, придбаний у заставу будинку. У зв`язку з цим ОСОБА_2 (перевізник) зажадав звільнити автомобіль, до якого не було жодних претензій і дозволити йому виїхати за межі митного терміналу для перевезення інших вантажів. Однак, керівництво терміналу ЗАТ «ЗАЗ» відмовилось випустити автомобіль, вказавши ОСОБА_2 , що вивантажити рибу їм нема куди, а виїзд з рибою буде вважатись крадіжкою арештованого вантажу, накладеного слідчим Іллічівського РВВС.

Після багаторазових спроб повернення автомобіля з напівпричепом, які виявились безрезультатними, позивачі звернулись до митниці із заявою про незаконне утримання на території ПАТ «ЗАЗ» транспортного засобу, на що позивачка отримала письмову відповідь, що митниця претензій до належного їй транспорту не має. У подальшому позивачка отримала від слідчого Іллічівського РВВС Капіци А.А. постанову від 15.12.2015 року про відмову у порушенні кримінальної справи по «мороженій рибі пеламида».

Посилаючись на вказані вище обставини, позивачка стверджує, що у неї були документи, які дали їй право забрати належний їй автомобіль на напівпричіп, однак співробітники терміналу відмовлялися їх віддати та через більш як 3-и роки на свою адресу вона отримала претензію від ПАТ «ЗАЗ» про сплату 148 134 грн. за охорону, нібито її автотранспорту.

Позивачка стверджує, що дана вимога є незаконною, оскільки будь-яких договорів на здійснення охорони вони з відповідачем не укладала, більш того відповідач перешкоджав її праву володіння і користування автомобілем і напівпричепом, не випускаючи належний їй автотранспорт з митного терміналу, чим їй заподіяно шкоду. Позивачка зазначає, що автомобіль і напівпричіп давав їй щомісячний прибуток більш як 90450 грн., тому за період незаконного утримання за 51 місяць з 18.08.2013 року по 16.08.2017 року не отриманий прибуток склав 4 612 950 грн.

Також, позивачі зазначають в позові, що автомобіль було придбано більш ніж за 32000 доларів США. За 51 місяців неналежного зберігання та обслуговування автотранспорт прийшов в непридатність та, посилаючись на висновок товарознавчої експертизи, наданої до позову, позивачі стверджують, що збиток склав 12 524 доларів США (за курсом НБУ становить 338 149 грн.), який збільшився з 19.11.2017 року до 432 000 грн.

Крім того, позивачі вказують, що незаконне утримання належного позивачці автотранспорту позбавило права вчасно відшкодувати отриманий банківський кредит за рахунок використання автотранспорту, тому вони були змушені продати будинок та залишились без житла, змінити місце проживання. Вказані обставини завдали позивачам моральні страждання, порушило їхній уклад життя, припинило спілкування з рідними і близькими людьми. На підставі викладеного позивачі оцінюють спричинену їм шкоду у розмірі 400 000 грн.

На підставі викладеного позивачі звернулись до суду з даним позовом.

3. Представник відповідача 22.05.2017 року надав до суду заперечення проти позову, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги позивачів про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4 411 800 грн. безпідставні, не доведено вину відповідача ПАТ «ЗАЗ», докази на які посилаються позивачі є неналежними (а.с.112-118 т.1).

Також, відповідач вказує, що контейнер НОМЕР_6 з вантажем на автомобілі державний номер НОМЕР_2 / НОМЕР_2 знаходиться в зоні митного контролю на території ВМК ТОВ «Іллічівський логістичний центр», ПП «Смартторгцентр», як власник вантажу, до теперішнього часу ніяким чином не розпорядилось вантажем, не уклало договір на утилізацію/знищення, не подало до митниці документи на отримання відповідного дозволу та не зверталось із заявою стосовно поміщення вказаного товару у митний режим знищення або руйнування.

В утримувача Вантажного митного комплексу відсутні правові підстави для розпорядження Вантажем, який підлягає утилізації, оскільки порядок утилізації імпортованої продукції передбачений Законом України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісною та небезпечної продукції» від 14.01.2000 року №1393-ХIV, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2001 року №50 «Про затвердження загальних вимог до здійснення переробки, утилізації, знищення або подальшого використання вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції».

Також відповідач зазначає в запереченнях на позов, що:

- наявна заборона Головного державного санітарного лікаря на водному транспорті України на ввезення та реалізацію на території України вантажу «пеламіда морожена», не розроблена, який зберігається на території ВМК та вимога повернення його вантажовласнику або утилізації;

- замовник ПП «Смартторгцент» не ініціювало розірвання Договору, внесення змін в Договір №87 відносно об`ємів надання послуг, в тому числі, в частині припинення знаходження вантажного автомобіля позивача на території ВМК та оплату цього знаходження, що дало б підстави для виїзду з території ВМК транспортного засобу Позивача;

- згідно з діючим законодавством, прийняття вантажу до перевезення до перевізника переходить право володіння вантажем. Це право виникло у ОСОБА_2 на підставі договору з ПП «Смартторгцентр» про перевезення вантажу і фактичного вручення перевізнику вантажу;

- відсутній відповідний дозвіл на виїзд вантажу та транспортного засобу позивача за межі ВМК;

- наявна заборгованість за зберігання/знаходження автомобіля позивача на ВМК, що дає підстави для притримання вантажного автомобіля відповідно до ст.594 ЦК України та умов Договору із замовником послуг ПП «Смартторгцентр»;

- з 01.04.2015 року (часу укладення договору між ПАТ «ЗАЗ» та ТОВ «Іллічівський логістичний центр») до Орендаря - ТОВ «Іллічівський логістичний центр» перейшли зобов`язання організації функціонування Вантажного митного комплексу, на якому знаходиться автомобіль позивача, тому з квітня 2015 року прийняття будь-яких рішень відносно діяльності ВМК, в тому числі вантажу та автомобіля позивача не входить до компетенції ПАТ «ЗАЗ»;

- позивач не обґрунтував заподіяну моральну шкоду, не надав належним до допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння моральної шкоди та відповідно її розмір, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками, з якими позивач пов`язує наявність моральної шкоди.

4. Представник відповідача 22.05.2017 року, 11.01.2018 року, 11.04.2018 року надав до суду заперечення проти уточненого та доповненого позову, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.247-253 т.1; а.с.80-87, 112-118 т.2).

5. Представник ТОВ «Чорноморський логістичний центр» 11.01.2018 року надав відзив на позов, просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с.69-72 т.2), посилаючись на те, що з моменту створення митного контролю ТОВ «Чорноморський логістичний центр» та до 16.11.2017 року на території вантажного митного комплексу перебував транспортний засіб марки «Вольво» держ.Номер НОМЕР_2 / НОМЕР_2 з контейнером НОМЕР_6.

Відповідач зазначає у відзиві, що 29.08.2017 року до підприємства з письмовою заявою звернулась ОСОБА_1 , в якому виклала інформацію про отримання відповіді від Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області з рекомендацією про отримання зазначеного транспортного засобу. Не маючи жодних заперечень з приводу виїзду транспортного засобу з території підприємства, листом №119 від 05.09.2017 року було повідомлено ОСОБА_1 про таку можливість з урахуванням вимог митного законодавства.

Надалі, Підприємством було отримано листа Одеської митниці ДФС України №3414/10/15-70-62 від 04.09.2017 року щодо звернення ОСОБА_1 , зазначено про відсутність заперечень щодо виїзду транспортного засобу з зони митного контролю ВМК ТОВ «Чорноморський логістичний центр», надано дозвіл на виїзд транспортного засобу без окремої перепустки та повідомлено про можливість здійснення вантажних операцій щодо зняття контейнера НОМЕР_6.

Відповідач зазначає у відзиві, що підприємство жодним чином не створювало перешкоди щодо вільного, з урахуванням митного законодавства, виїзду транспортного засобу з території підприємства.

6. Представник ТОВ «Чорноморський логістичний центр» 27.04.2018 року надав відзив на уточнену та доповнену позовну заяву, просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с.123-127 т.2).

7. Представник позивачів 10.05.2018 року надав до суду пояснення на відзиви відповідачів (а.с.148-151 т.2).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

8. Представник ПАТ «ЗАЗ» звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.42 т.1).

9. Представник ПАТ «ЗАЗ» звернувся до суду із заявою про передачу справи по підсудності по місцю знаходження юридичної особи (а.с.43-а -46 т.1).

10. Представник позивача 21.02.2017 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи (а.с.69 т.1).

11. Суддя Іллічівського міського суду Одеської області 21.02.2017 року звернувся із заявою про його відведення від розгляду даної цивільної справи (а.с.72 т.1).

12. Представник позивача 05.04.2017 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи (а.с.82 т.1).

13. Представник відповідача 10.05.2017 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи (а.с.103 т.1).

14. Представник відповідача 22.05.2017 року звернувся до суду із заявою про долучення до матеріалів справи копій документів (а.с.119 т.1).

15. Представник відповідача 22.05.2017 року звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів (а.с.135 т.1).

16. Представник позивача 26.05.2017 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи (а.с.184 т.1).

17. Позивач ОСОБА_1 07.06.2017, 02.10.2017 року надала до суду заяви про проведення розгляду справи без її участі (а.с.192, 219 т.1).

18. Представник позивача 19.06.2017 року звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за його участю (а.с.193 т.1).

19. Позивач ОСОБА_2 19.09.2017 року надав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі (а.с.194 т.1).

20. Представник позивача 19.06.2017 року звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.195 т.1).

21. Представник позивача 22.09.2017 року звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту (а.с.205 т.1).

22. Представник відповідача 27.09.2017 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи (а.с.216 т.1).

23. Представник позивача 13.10.2017 року та 25.10.2017 року звернувся до суду із заявою про надання копій документів по справі (а.с.240-241 т.1).

24. Представник відповідача 25.10.2017 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, просив врахувати його заперечення по позов (а.с.242 т.1).

25. Представник Публічного акціонерного товариства Запорізький автомобілебудівний завод 22.01.2019 року надав до суду заяву про закриття провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Запорізький автомобілебудівний завод про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

26. Представник позивача 27.10.2017 року надав до суду заяву про долучення до справи копій документів (а.с.243 т.1).

27. Представник відповідача 22.11.2017 року надав до суду заяву про долучення до справи копій документів, пов`язаних із реєстрацією змін до установчих документів Товариства, зміни найменування (а.с.27 т.2).

28. Представник позивача 27.11.2017 року звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів (а.с.51 т.2).

29. Представник позивача 27.11.2017 року звернувся до суду із заявою про надання відстрочки сплати судового збору (а.с.52 т.2).

30. Представник відповідача 28.11.2017 року звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.55 т.2).

31. Представник позивача 27.10.2017 року надав до суду заяву про долучення до справи копій документів (а.с.62 т.2).

32. Позивачі 26.03.2018 року надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили суд задовольнити позовні вимоги (а.с.109 т.2).

33. Представник позивача 27.04.2018 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи (а.с.122 т.2).

34. Позивачі 07.05.2018 року надали до суду заяву про долучення до справи документів (а.с.132 т.2).

35. Позивачі 07.05.2018 року надали до суду заяву про залишення без розгляду раніше поданих ними позовних заяв (а.с.133 т.2).

36. Представник відповідача 04.05.2018 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, просив врахувати його заперечення по позов (а.с.136 т.2).

37. Представник відповідача 02.07.2018 року звернувся до суду із заявою відкладення розгляду справи (а.с.156 т.2).

38. Представник відповідача 02.10.2018 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи (а.с.165 т.2).

39. Представник відповідача 21.11.2018 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, просив врахувати його заперечення по позов (а.с.195-196 т.2).

40. Позивач 18.12.2018 року надав до суду заяву про долучення до справи документів (а.с.210 т.2).

41. Представник Публічного акціонерного товариства Запорізький автомобілебудівний завод 22.01.2019 року надав до суду заяву про закриття провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Запорізький автомобілебудівний завод про відшкодування матеріальної і моральної шкоди (а.с.214-226 т.2).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

42. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Смирнова В.В. від 14.12.2016 року відкрито провадження у справі (а.с.37 т.1).

43. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.02.2017 року відведено суддю Смирнова В.В. від розгляду даної справи (а.с.73 т.1).

44. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справа повторно розподілена для подальшого розгляду судді ОСОБА_11. (а.с.76-77 т.1).

45. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_11. від 01.03.2017 року прийнято до свого провадження дану цивільну справу (а.с.80 т.1).

46. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 02.10.2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення арешту (а.с.223, 228-229 т.1).

47. У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_11. з посади судді, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи (а.с.21 т.2).

48. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справа повторно розподілена для подальшого розгляду судді ОСОБА_12. (а.с.24 т.2).

49. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_12. від 10.11.2017 року прийнято до свого провадження дану цивільну справу (а.с.25 т.2).

50. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.11.2017 року позовну заяву залишено без руху (а.с.40 т.2).

51. У зв`язку із відстороненням судді Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_12. від здійснення правосуддя, відповідно до наказу голови суду №21-ос від 03.08.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ (а.с.161 т.2).

52. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 20.08.2018 року, справа повторно розподілена для подальшого розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.162 т.2).

53. Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 25 серпня 2018 року прийнято до свого провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до Публічного акціонерного товариства Запорізький автомобілебудівний завод, ТОВ "Чорноморський логістичний центр" про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

54. В ході розгляду справи позивачі надали до суду доповнені позовні заяви (а.с.91-93 т.1; 48-50 т.2; 103-107 т.2; 141-147 т.2), в яких просили суд залишити без розгляду раніше подані позовні заяви.

55. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06.03.2019 року раніше подані позовні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 14.12.2016 року (а.с.1-4 т.1), від 03.05.2017 року (а.с.91-93 т.1), від 27.11.2017 року (а.с.48-50 т.2), від 26.03.2018 року (а.с.103-107 т.2) - залишено без розгляду.

56. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06.03.2019 року у заяві представника Публічного акціонерного товариства Запорізький автомобілебудівний завод про закриття провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Запорізький автомобілебудівний завод про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - відмовлено.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

57. Судом встановлено, що транспортні засоби: автомобіль «ВОЛЬВО» державний номер НОМЕР_2 і напівпричіп державний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.18 т.1).

58. Відповідно до копії договору№87 від 26.10.2012 року, укладеного між ПАТ «ЗАЗ» та ПП «Смартторгцентр», предметом договору є здійснення послуг і виконання робіт, пов`язаних з митним оформленням вантажів і транспортних засобів, які перевозять ці вантажі, їх тимчасового розміщення на території ВМК (а.с.126-128 т.1).

59. Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19.08.2013 року накладено арешт на товар «рибу морожену пеламіду», одержувачем якої є ПП «Смартторгцент», який переміщувався у контейнері НОМЕР_7, що підтверджується копією ухвали (а.с.97, 99-100 т.1).

60. Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області Смирнова В.В. від 28.07.2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта Капіца А.А. про знищення речових доказів по кримінальному провадженню №0001202 від 12 липня 2013 року задоволено, надано дозвіл на знищення речових доказів, а саме вантажу «риба морожена пеламіда», яка знаходиться у контейнері НОМЕР_7 на території ВМК «ЗАЗ» () за адресою: м.Іллічівськ, вул.Промислова, 1, що підтверджується копією ухвали (а.с.8-9 т.1).

61. Постановою слідчого Іллічівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області Капіца А.А. від 21 грудня 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 12 липня 2013 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України, що підтверджується копією постанови (а.с.5-7 т.1; а.с.3-5 т.2).

Згідно абзаців 1-2 мотивуючої частини даної постанови вказано, що: «В ході проведення досудового слідства установлено, що в Іллічівському морському рибному порту вивантажено три контейнери «НОМЕР_8 - 14 листопада 2011 року; НОМЕР_4 - 21 листопада 2011 року; НОМЕР_9 - 25 жовтня 2011 року) з вантажем «риба морожена пеламіда», виготовлена у серпні 2011 року, які слідували на адресу ТОВ «АБІБА морепродукти» (розташованого в м.Черкаси, вулиця Смілянська, 132). Строк придатності вантажу був вказаний 18 місяців з дня виготовлення і спливав у лютому 2013 року.

З січня 2013 року в зв`язку зі зміною вантажоотримувача суднохідною компанією «Мерс України» були надані нові коносаменти на зазначений вантаж, згідно яких вантажоотримувачем виступило підприємство ПП «Смартторгцентр», розташоване за адресою: м.Одеса. вул.Канатна, 79».

62. Рішенням Державної митної служби України №50004/0044 від 06.09.2012 року на території вантажного митного комплексу (ВМК) ВГРП «ІЗАА» ПАТ «ЗАЗ» за адресою: м.Іллічівськ, вул.Промислова, 1 була створена зона митного контролю (а.с.120 т.1).

63. Рішенням Державної митної служби України №50004/0262 від 25.10.2016 року на території ТОВ «Іллічівський логістичний центр» за адресою: м.Іллічівськ, вул.Промислова, 1 була створена зона митного контролю (а.с.121-123 т.1).

64. 14.11.2017 року змінено найменування відповідача на Приватне Акціонерне Товариство «Запорізький Автомобілебудівний Завод», що підтверджується копіями виписки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Статуту ПАТ «ЗАЗ» (а.с.28-33 т.2).

65. Згідно листа Одеської митниці ДФС від 21.04.2016 року на адресу ОСОБА_6 (представника ОСОБА_1 .), зазначено, що 18.08.2013 року декларантом ПП «Смартторгцентр» до відділу митного оформлення №1 м/п «Іллічівськ» було подано МД типу «ІМ40ЕЕ» за №500040002/2013/020298 на товар «Риба морська свіжоморожена: пеламіда і т.і.», який надійшов у контейнері НОМЕР_4. Вказаний товар прибув до вантажного митного комплексу ПАТ «ЗАЗ» (на той момент) на а/м держ.номер НОМЕР_2 / НОМЕР_2 , що підтверджується копією листа (а.с.13-15 т.1; а.с.6-8, 73 т.2).

Також, згідно даного листа вбачається, що ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19.08.2013 року накладено арешт на товар «рибу морожену пеламіду», одержувачем якої є ПП «Смартторгцент», який переміщувався у контейнері НОМЕР_7.

У листі роз`яснюється, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження можливо передати ОСОБА_6 . транспортний засіб марки «Вольво» держ. номер НОМЕР_2 / НОМЕР_2 , який діє на підставі довіреності від 24.09.2015 року, зареєстрованої в реєстрі за №432. Також, запропоновано ТОВ «ІЛЦ» юридично узгодити із ПП «Смартторгцентр» право власності та/або розпорядження вказаним вантажем з метою подачі передбаченої законодавством заяви щодо його утилізації.

66. Згідно копій листів директора ПАТ «ЗАЗ» від 19.08.2014 року та 19.11.2014 року вбачається, що він звертався до Іллічівського МВ МВС України в Одеській області щодо вирішення питання про надання дозволу на утилізацію (знищення) вантажу (а.с.129-130 т.1).

67. Постановою державної санітарно-епідеміологічної служби України №5 від 24.07.2015 року встановлено заборону на ввезення та реалізацію на території України вантажу «пеламіда морожена, не розроблена», який зберігається на території ВМК та вимога повернення його вантажовласнику або утилізації (а.с.132 т.1).

68. Відповідно до претензії ПАТ «ЗАЗ» від 07.06.2016 року, ОСОБА_1 роз`яснено про необхідність сплатити на рахунки ПАТ «ЗАЗ» заборгованість за надані послуги з охорони та зберігання в сумі 1458 134,00 грн. та після сплати вона зможе забрати належний їй автомобіль (а.с.16 т.1).

69. Відповідно до копії ордеру №4 від 17 серпня 2013 року контейнер НОМЕР_7 перебував у володінні ОСОБА_2 (а.с.17 т.1).

70. Згідно відповіді старшого слідчого Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області №48/1-13/1202 від 10.05.2017 року на адресу в.о. начальника Одеської митниці ДФС вбачається, що слідчий звертається що податкового органу щодо можливості передачі ОСОБА_1 , або її представнику вантаж для знищення, а також передати сідловий тягач Volvo FH12, НОМЕР_2 та напівпричіп Krone ADW 22 НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, у зв`язку з тим, що на вказані транспортні засоби арешт в ході судового слідства не накладався та вони не вилучались в останньої (а.с.208 т.1).

71. Відповідно до відповіді Одеської митниці ДФС на адресу ОСОБА_1. №3413/10/15-70-62 від 04.09.2017 року повідомляється, що листом від 21.04.2016 року №1433/10/15-70-62-С-48 Одеською митницею ДФС було повідомлено її представника ОСОБА_6 про надання дозволу на видачу транспортного засобу (а.с.201-210 т.1).

72. Також, Одеською митницею ДФС неодноразово направлялись листи (від 06.04.2017 року №1361/10/15-70-62, від 18.07.2017 року №1483/10/15-70-62) на адресу Голови правління з виробництва ПАТ «ЗАЗ» з інформацією про закриття кримінального провадження та відсутність у митниці заперечень щодо видачі власнику або його представнику транспортного засобу марки «Вольво» з державним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_2 .

73. Згідно відповіді ТОВ «Чорноморський логістичний центр» №119 від 05.09.2017 року на адресу ОСОБА_1 вбачається, що заявник не заперечує проти виїзду вантажного автомобіля Volvo FH12, НОМЕР_2 та напівпричіп Krone ADW 22 НОМЕР_2 за умови надання дозволу уповноваженого митного підрозділу на виїзд, дозволу уповноваженого підрозділу на заїзд та виїзд її спецтехніки для перевантаження контейнеру (а.с.213 т.1; а.с.12 т.2).

74. ОСОБА_1 зверталась до Іллічівської місцевої прокуратури щодо обставин утримання належних їй транспортних засобів, на що їй надано відповіді за №109-87-17 від 18.08.2017 року (а.с.1-2 т.2), №109-87-17 від 03.11.2017 року (а.с.65 т.2), відповідно до яких їй роз`яснено, що вона вправі звернутись до ТОВ «Чорноморський логістичний центр» у встановленому порядку з вимогою щодо отримання свого майна.

75. ТОВ «Чорноморський логістичний центр» листом №131 від 20.09.2017 року повідомив ОСОБА_1 про надання дозволу на видачу їй, як власнику та виїзд транспортного засобу - сідлового тягача Volvo FH12, НОМЕР_2 та напівпричіпу Krone ADW 22 НОМЕР_2 (а.с.63 т.2).

76. Відповідно до копії розписки вбачається, що 16.11.2017 року ОСОБА_1 на підставі дозволу Одеської митниці (лист №3414/10/15-70-62 від 04.09.2017 року) безперешкодно отримала транспортний засіб - сідловий тягач Volvo FH12, НОМЕР_2 та напівпричіп Krone ADW 22 НОМЕР_2 , що належать їй на праві власності (а.с.34 т.2).

77. Також судом досліджено інші копії документів, згідно яких встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_6, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.19 т.1).

Вказаний будинок є заставою по іпотечному договору, укладеному 31.01.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_8 , що підтверджується копією іпотечного договору (а.с.20-25 т.1).

Згідно кредитного договору, Іпотекодержатель надав Іпотекодавцю кредиту у сумі 263 000 грн. (а.с.26-28 т.1).

78. Відповідно до довідки Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції ГГУ ДФС в Одеській області №1030/В/15-21-13-01 від 03.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований з 24.03.2006 року по 10.03.2016 року в Овідіопольському районі як підприємець (а.с.102 т.1). В 2006 року згідно бази податкових звітів суб`єкта малого підприємництва - загальна сума доходу склала 59700,00 грн. В 2007 році загальна сума доходу склала 104000,00 грн., в 2008 році загальна сума доходу склала 68000,00 грн.

79. Згідно довідки про доходи №2794 7935 9677 8775, виданої 17.01.2019 року Чорноморським об`єднаним управлінням ПФУ в Одеській області вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року складає 8672,00 грн. (а.с.234 т.2).

80. Також, судом досліджено копію:

- статуту Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» у новій редакції (а.с.47-52 т.1);

- відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ПАТ «ЗАЗ» (а.с.53-54 т.1);

- договору оренди №160 від 01.04.2015 року (а.с.58-66 т.1) відповідно до якого ПАТ «ЗАЗ» передав ТОВ «Чорноморський логістичний центр» в строкове платне користування майно (нерухомість згідно Додатку №3 та інше майно, перелік якого наведено в Додатку №4 до Договору), що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул.Промислова 1.

Дослідженням вказаного копії договору та додатків до нього судом встановлено, що транспортні засоби: автомобілі «ВОЛЬВО» державний номер НОМЕР_2 і напівпричеп державний номер НОМЕР_2 та напівпричіп KRONE ADW 22 реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 та контейнер № НОМЕР_4 , який перебував у володінні ОСОБА_2 в переліку майна відсутні.

81. Відповідно до звіту №30517170 від 22.05.2017 року, складеного ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ», ринкова вартість, з технічної точки зору автомобіля VOLVO FH -12 реєстраційний номер НОМЕР_5 на 18 серпня 2013 року складає 16425,34 доларів США (а.с.136-143 т.1). Ринкова вартість, з технічної точки зору автомобіля VOLVO FH -12 реєстраційний номер НОМЕР_5 на 10 травня 2017 року складає 5197,32 доларів США.

82. Відповідно до звіту №30518170 від 22.05.2017 року, складеного ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ», ринкова вартість, з технічної точки зору автомобіля KRONE ADW 22 реєстраційний номер НОМЕР_2 на 18 серпня 2013 року складає 2289,50 доларів США (а.с.162-165 т.1). Ринкова вартість, з технічної точки зору автомобіля KRONE ADW 22 реєстраційний номер НОМЕР_2 на 10 травня 2017 року складає 999,38 доларів США.

83. Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28 січня 2019 року скасовано арешт контейнера НОМЕР_7, накладений ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2013 року в кримінальному провадженні №0001202 від 12 липня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Контейнер НОМЕР_7, який зберігається за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Промислова, 1 повернуто власнику контейнеру або особі, у володінні якої він перебував - ОСОБА_2 (а.с.15 т.3).

V. Оцінка Суду.

84. Згідно ч.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.3 цієї статті, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

85. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

86. Аналізуючи зібрані по справі докази, досліджені в судовому засіданні, суд доходить до висновку, що транспортні засоби: автомобіль «ВОЛЬВО» державний номер НОМЕР_2 і напівпричіп державний номер НОМЕР_2 належний ОСОБА_1 на протязі 51 місяця з 18.08.2013 року до 16.11.2017 року без законних підстав утримувався на території ПАТ «ЗАЗ» відповідачем.

87. Разом з тим, позов підлягає частковому задоволенню.

88. Суд доходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди завданої позивачу у зв`язку з неналежним зберіганням та обслуговуванням автотранспорту за 51 місяць незаконного утримання автотранспорту складає: 12518,14 доларів США (що в еквіваленті гривні по курсу НБУ станом на день подачі уточненої позовної заяви 27 гривень за 1 долар США складає 337989,78 грн.), яка в свою чергу складається з:

- 11228,02 доларів США (16425,34 - 5197,32) - різниці між ринковою вартістю автомобіля VOLVO FH -12 реєстраційний номер НОМЕР_5 на 18 серпня 2013 року та ринкова вартість на 10 травня 2017 року відповідно до звіту №30517170 від 22.05.2017 року, складеного ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ»);

- 1290,12 доларів США (2289,50 - 999,38) - різниці між ринковою вартістю автомобіля KRONE ADW 22 реєстраційний номер НОМЕР_2 на 18 серпня 2013 року та ринкова вартість на 10 травня 2017 року відповідно до звіту №30518170 від 22.05.2017 року, складеного ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ»).

89. Задовольняючи частково вимоги позивачів про стягнення недотриманого прибутку суд виходить з наступного.

90. Відповідно до довідки Чорноморської об`єднаної державної податкової інспекції ГГУ ДФС в Одеській області №1030/В/15-21-13-01 від 03.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований з 24.03.2006 року по 10.03.2016 року в Овідіопольському районі як підприємець (а.с.102 т.1). В 2006 року згідно бази податкових звітів суб`єкта малого підприємництва - загальна сума доходу склала 59700,00 грн. В 2007 році загальна сума доходу склала 104000,00 грн., в 2008 році загальна сума доходу склала 68000,00 грн.

91. Отже, сума сукупного доходу позивача ОСОБА_2 за період з 2006 по 2008 рік склала 232700 грн., тому сума середнього доходу в місяць за вказаний період складає 6436,89 грн. (231700/36).

Таким чином, за 51 місяць вимушеного простою автотранспортних засобів недоотриманий прибуток складає 329 658,39 грн. (51 х 6436,89грн.).

92. Отже, загальна сума матеріальної шкоди складає 667 648,17 грн. (337989,78 грн. + 329 658,39 грн.).

93. Відносно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

94. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, яка завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

95. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

96. У позовній заяві позивачі та в судовому засіданні представник позивача зазначали, що незаконне утримання належного позивачці автотранспорту позбавило права вчасно відшкодувати отриманий банківський кредит за рахунок використання автотранспорту, тому вони були змушені продати будинок та залишились без житла, змінити місце проживання. Вказані обставини завдали позивачам моральні страждання, порушило їхній уклад життя, припинило спілкування з рідними і близькими людьми.

97. Суд бере до уваги досліджені в судовому засіданні копії документів, згідно яких встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_7, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.19 т.1).

98. Вказаний будинок є заставою по іпотечному договору, укладеному 31.01.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_8 , що підтверджується копією іпотечного договору (а.с.20-25 т.1). Згідно кредитного договору, Іпотекодержатель надав Іпотекодавцю кредиту у сумі 263 000 грн. (а.с.26-28 т.1).

99. Отже, частково знаходять підтвердження позивачів щодо обставин, викладених в позові. Разом з тим, позивачами не обґрунтовано суму розміру моральної шкоди у розмірі 400 000 грн., яку вони просять стягнути з відповідача.

100. Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до абз.2 п.5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювана, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними витрати та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору.

Згідно абз.1 п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

101. Таким чином, суд доходить до висновку щодо часткового задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн., яка є співмірною, завданим моральним стражданням позивачів у звязку з незаконним утримання транспортних засобів, належних ОСОБА_1 на праві власності.

102. Крім того, відмовляючи в частині позовних вимог щодо примушення ТОВ «Чорноморський логістичний центр» повернути незаконно вилучений контейнер НОМЕР_10 , який незаконно утримується на орендованій ним території м.Чорноморськ, вул.Промислова, 1 перевізнику ОСОБА_1 і вантаж «морожену рибу пеламіда» отримані перевізником згідно договору з ПП «Смартторгцентр» для повернення власнику на підставі ст.328 ЦК України, ст.193 Господарського Кодексу України, ст.908, 924 ЦК України, суд керується наступним.

103. Так, відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

104. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

105. Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

106. Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

107. Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19.08.2013 року накладено арешт на товар «рибу морожену пеламіду», одержувачем якої є ПП «Смартторгцент», який переміщувався у контейнері НОМЕР_7, що підтверджується копією ухвали (а.с.97, 99-100 т.1).

108. Отже, відмовляючи в задоволені позову в цій частині, суд виходить з того, що зазначені забезпечення накладені в рамках кримінального провадження та скасовуються ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна в порядку визначеному КПК України.

109. Між тим, в ході судового розгляду справи, заявник вже звертався з такими вимогами та ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28 січня 2019 року скасовано арешт контейнера НОМЕР_7, накладений ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2013 року в кримінальному провадженні №0001202 від 12 липня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Контейнер НОМЕР_7, який зберігається за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Промислова, 1 повернуто власнику контейнеру або особі, у володінні якої він перебував - ОСОБА_1 (а.с.15 т.2).

109 Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

110. Таким чином враховуючи викладені обставини та не правильно обраний спосіб судового захисту, суд вважає, що в задоволені позову в цій частині слід відмовити.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.22, 23, 328, 391, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», ст.174 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Запорізький автомобілебудівний завод, ТОВ «Чорноморський логістичний центр» про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запорізький автомобілебудівний завод (Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод») (місцезнаходження: пр.Соборний, буд.8, м.Запоріжжя, індекс: 69600, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) матеріальну шкоду у розмірі 667648,17 грн. та моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

3. В задоволенні решти вимог - відмовити.

4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

8. Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко