Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/288/19

02 квітня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05.02.2019 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Cвої вимоги мотивує тим, що вона з 2011 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком яких у свідоцтвах про народження записаний відповідач по справі. Діти проживають разом з нею та фактично знаходяться на її утриманні. Вона не працює, оскільки здійснює догляд за малолітніми дітьми, а її доходи є недостатніми для утримання дітей, які потребують значних матеріальних коштів для повноцінного фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Відповідач, маючи мінливий дохід, працюючи по тимчасових заробітках, самоусунувся від утримання своїх дітей, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Не заперечує проти заочного рішення суду.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був повідомлений завчасно і належним чином рекомендованою кореспонденцією, заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав.

За письмової згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 2011 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей дочки: ОСОБА_3, 26 грудня 2012 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками яких записані позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, і що стверджується їхніми свідоцтвами про народження (а.с.3,4).

Неповнолітні діти проживають зі своєю матірю, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Зеленської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.5).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз"яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 постійної роботи не має, а працює по тимчасових заробітках і його дохід є мінливим.

Тому з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, а також матеріального становища дітей та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати своїх дітей в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей в розмірі, який визначила позивачка, а саме: по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 768,40 грн.

На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.4,19, 141, 247, 263- 265, 268, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (інд.номер невідомий), жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (інд. номер НОМЕР_1) на утримання неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі по 1500 (одна тисяча пятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, допустивши негайне виконання рішення в цій частині в межах платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 05.02.2019 року і проводити до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Флоряк Д.В.