Номер провадження: 22-ц/813/5987/19
Номер справи місцевого суду: 523/3154/19
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

у порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року (одноособово суддя Сувертак І.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

26.02.2019 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовано наступним.

З 10.10.2017 року по 05.06.2018 року сторони знаходились у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_3 . У свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач ОСОБА_1 05.06.2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Посилаючись на те, що дитина проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні і вихованні, позивачка здійснює догляд за дитиною до досягнення дитиною 3/х років, позивачка просила позов задовольнити.

Сторони не приймали участі у судовому засіданні 25.04.2019 року, відповідач надав письмові пояснення в яких заперечував проти стягнення аліментів на дружину у розмірі 2 000 гривень.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.04.2019 року позовні вимоги задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з 26.02.2019 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, а саме до 28.10.2021 року включно.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду від 25.04.2019 року ОСОБА_1 і подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині розміру аліментів, встановивши його у сумі 100 гривень, посилаючись на необґрунтованість рішення суду.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає:

При визначанні розміру аліментів суд не врахував п.4 ст. 84 СК України де зазначено, що право на утримання має дружина лише за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Його фінансові можливості не відповідають визначеному розміру аліментів, оскільки сукупний дохід у нього складає 2138,00 гривень.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2019 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно.

Загальний розмір аліментів на користь ОСОБА_2 складає 4 000 гривень, що робить їх сплату неможливою, виходячи з розміру його 2 138 гривень.

Він є інвалідом 2-ої групи, що значно ускладнює можливість пошуку роботи.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

У поясненнях на скаргу позивачка ОСОБА_2 зазначає:

ОСОБА_1 отримав інвалідність ІІ групи перед народженням сина ОСОБА_3 з наміром не сплачувати аліменти.

Відповідач працював охоронцем офіційно і перед ухваленням судом першої інстанції рішення про стягнення аліментів, звільнився, з наміром не сплачувати аліменти.

Звільнився ОСОБА_1 за власним бажанням, а не через непрацездатність і на даний час знову працює охоронцем у нічну зміну в магазині й отримує 250 гривень за зміну.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.07.2019 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2019 року змінено в частині розміру аліментів на дитину і з ОСОБА_1 на утримання дитини стягнуті аліменти у розмірі 2 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із доглядом за дитиною вона не працює, і, крім виплати держави у розмірі 860 гривень та допомоги, яку їй надають її батьки, аліментів на утримання дитини, вона не має.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставин, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

З 10.10.2017 року по 05.06.2018 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6,8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_1 (а.с. 7).

Дитина проживає разом із позивачкою ОСОБА_2 (а.с.9), з квітня 2018 року позивачка не працює (а.с.20), оскільки здійснює догляд за дитиною 2018 року народження до досягнення дитиною 3/х років.

Відповідач ОСОБА_1 з жовтня 2018 року отримує пенсію, як інвалід 2 групи у розмірі 2 138,12 гривень (а.с.23), крім того, з жовтня 2018 року по березень 2019 року відповідач мав доходи у вигляді заробітної плати, яку отримував у ТОВ «Хелсфуд» (а.с.23-31).

Загальна сума доходів відповідача ОСОБА_1 в період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року становила 33 028,72 гривень (12 828,72+20 200, а.с.23,25).

Судом апеляційної інстанції встановлені нові обставини і досліджені нові докази.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2019 року, яке змінено на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 29.07.2019 року із ОСОБА_1 на користь позивачки, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.20189 року і до досягнення сином повноліття (а.с. 47,66-70).

Між сторонами виникли правовідносини обов`язку подружжя (колишнього подружжя) по утриманню, які регулюються нормами СК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи спір і задовольняючи позов про стягнення аліментів на утримання позивачки частково, щомісячно у розмірі 1 000 гривень до досягнення дитиною 3/х років виходив з того, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із матір`ю, позивачка здійснює догляд за дитиною до досягнення 3/х років, потребує матеріальної допомоги і відповідач може надавати таку допомогу (а.с.37-39).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з таких підстав.

Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 1-4 ст. 75 СК України).

Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу (ст. 76 ч.ч.1,2 СК України).

Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 1, 2 ст. 84 СК України).

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 10.10.2017 року по 05.06.2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_3 , батьком якого є ОСОБА_1 .

У зв`язку із народження сина в жовтні 2018 року позивачка стала непрацездатною (тобто протягом одного року від дня розірвання шлюбу), з жовтня 2018 року здійснює догляд за дитиною і потребує матеріальної допомоги.

Позивач, не зважаючи на те, що з жовтня 2018 року визнаний інвалідом 2 групи, разом з тим має доходи у вигляді пенсії і заробітної плати. Доходи позивача в період з жовтня 2018 року і на час звернення до суду із позовом (26.02.2019 року), час прийняття судом рішення по суті 925.04.2019 року) становили 33 028,72 гривень (12 828,72+20 200, а.с.23,25).

Разом із 2 утриманцями (дитина і колишня дружина), у період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року, відповідачу та його утриманцям припадало щомісячно по 5 504,76 гривень (33 028,72 : 3 = 11 009,57 : 6 = 1 834,92х3=5 504,76).

Відповідач, на підставі рішення суду від 11.04.2019 року та постанови суду від 29.07.2019 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дитини щомісячно по 2 000 гривень + 1 000 гривень на утримання позивачки, а всього щомісячно витрати відповідача на позивачку і дитину становлять 3 000 гривень. За вирахуванням на утримання позивачки і дитини позивачу залишається щомісячно 2 504,76 гривень (5 505,76-3 000).

Зважаючи на те, що після розірвання шлюбу позивачка має право на утримання від відповідача, оскільки потребує матеріальної допомоги, а відповідач, виходячи з його доходів у період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року міг надавати їй матеріальну допомогу у розмірі 1 000 гривень викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову у розмірі 1 000 гривень

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи відповідача у скарзі про необґрунтованість визначення аліментів щомісячно у розмірі 1 000 гривень не заслуговують на увагу, оскільки у період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року відповідач мав доходи і йому, разом з утриманцям припадало щомісячно по 5 504,76 гривень, а за вирахуванням, позивачці з дитиною на двох припадає щомісячно 3 000 гривень, тоді як відповідачу припадає 2 504,76 гривень.

Доводи про те, що у квітні 2019 року відповідач звільнився з роботи не є підставою для зміни рішення суду.

Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального, або сімейного стану.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивачка має право на матеріальну допомогу від відповідача, а відповідач може надавати таку допомогу у розмірі 1 000 гривень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, рішення суду в цій частині відповідає обставинам справи і вимогам закону, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Відповідач, як інвалід 2 групи, звільнений від сплати судових витрат.

IV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п.п.1, 2, 376 ч. 1 п.п. 1-4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 25.10.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова