Справа № 643/9116/19
Провадження № 2/643/3828/19
05.11.2019 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Афанасьєва В.О.,
за участі секретаря судових засідань Леонтьєвої І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 31/200 частку житлового будинку,
Позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому посилалась на те, що з відповідачем ОСОБА_2 з 1697 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі за час якого, згідно договору купівлі-продажу від 01.09.1978, посвідченого державним нотаріусом 11-ої державної нотаріальної контори м. Харкова на ім`я чоловіка, вони придбали 31/100 частку житлового будинку № 15, житловою площею у 32,30 кв.м з дворовими будівлями, розташованого на земельній ділянці пл. 428 кв.м. по АДРЕСА_2 . Придбана ними частка будинку складалась з кухні літ. 1-5 пл. 9,8 кв.м та житлової кімнати літ. 1-6 пл. 8 кв.м. Тому, в зв`язку з малою площею придбаного житла, за період шлюбу подружжя, з дозволу співвласника будинку до своєї квартири прибудували прибудову літ. А1-1 та крильце літ. а-3, які в наступний час стали самовільними спорудами. Однак, стосунки між подружжям погіршились та 16.01.1997 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу між ними виникали сварки з приводу користування належної їм частки будинку та зробленої до неї прибудови. Внаслідок чого, позивач вимушена була звернутись до суду з позовом про захист її права користування спільно придбаною ними в період шлюбу часткою житлового будинку на підставі СК України. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.05.2013 позов ОСОБА_1 задоволено, шляхом визнання, що придбана нею з чоловіком 31/100 частка будинку є їх спільною сумісною власністю, та суд визначив порядок користування нею, без визнання за позивачем права власності на Ѕ (31/200), тобто на половину придбаного житла. Однак без визначення розміру частки позивача у спільній власності та її реєстрації за нею, вона не може володіти, розпоряджатись та користуватись своєю часткою власності.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на 31/200 частку житлового будинку № 15, загальною житловою площею у 32,30 кв.м з надвірними будівлями при ньому, розташованого на земельній ділянці 428 кв.м. по АДРЕСА_2 , в порядку виділу цієї частки зі спільної сумісної власності з ОСОБА_2 , залишивши у його власності 31/200 частку, в зв`язку з чим право спільної сумісної власності між ними припинити.
Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачок, що відповідає вимогам ст. 282 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст.. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею), для особистого проживання і проживання членів їх сімей, і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, а відповідно до ст.155 цього ж Кодексу власник житлового будинку чи його частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до вимог ст. ст. 321, 370, 391 ЦК України, встановлена непорушність права власності, а у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду і передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Керуючись ст.ст. 12,13,81, 200, 263-265, 280-282 ЦПК України суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 31/200 частку житлового будинку № 15, загальною житловою площею у 32,30 кв.м з надвірними будівлями при ньому, розташованого на земельній ділянці 428 кв.м. по АДРЕСА_2 , в порядку виділу цієї частки зі спільної сумісної власності з ОСОБА_2 , залишивши у його власності 31/200 частку, в зв`язку з чим право спільної сумісної власності між ними припинити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , 1955 року народження, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Афанасьєв