Ухвала

29 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 464/8935/15-ц

провадження № 61-18645ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому листі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 жовтня 2019 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року у вищевказаній справі, з пропуском строку на касаційне оскарження.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 27 серпня 2019 року, отримав 30 вересня 2019 року, що підтверджується ксерокопією конверта зі штрихкодовим ідентифікатором № 123 та витягом із офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта».

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України. Тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку підлягає задоволенню.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, предметом оскарження є судові рішення прийняті за результатами розгляду заяви про заміну стягувача (сторони) виконавчого провадження.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» не визначено розміру судового збору при поданні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Така заява відсутня у переліку документів та дій, за які справляється судовий збір, визначеному статтею 4 вказаного Закону.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг фізичною особою на ухвалу суду у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення зазначеної норми застосовуються при поданні апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання таких заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року (справа № 915/955/15-ц).

Тому ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 384,20 грн.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA7026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України, у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникам строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 29 листопада 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков