ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/587/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 310020000 Чепурний О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Бондаренка С.І., Храпка В.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 03 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини-інваліда, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

В березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наразі дитина є повнолітньою, однак продовжує навчання у вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана». У зв`язку з тим, що син навчається на денній формі він не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, він є інвалідом, тобто потребує матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працює, тому має змогу утримувати їх спільну дитину.

У позові просила суд стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним 23-річного віку зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 03 травня 2019 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання в Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» у розмірі 1/4 частин всіх видів його заробітку (доходів), але не більш як до досягнення ним 23 років починаючи з 13 березня 2019 року і до закінчення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати в дохід держави у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

При ухваленні рішення суд виходив із того, що відповідач є батьком дитини, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Водночас суд зазначив, що відповідач не надав доказів неможливості надання такої допомоги.

Відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення, вважаючи, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, неправильно надав оцінку доказам у справі, неповно дослідив обставини справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач участі у розгляді справи не брав у зв`язку з тим, що брав учать у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони в Донецькій та Луганській областях. Позивачці було відомо, що у відповідача на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, на яких за судовим рішенням стягуються аліменти. Проте, вона такі відомості суду не повідомила. А з об`єктивних причин відповідач не мав змоги надати такі докази до суду першої інстанції. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього 1/7 частини від його доходів.

Просить рішення суду змінити, зменшити розмір стягнутих судом першої інстанції аліментів з 1/4 до 1/7 частини всіх видів доходів відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Відповідно до довідки № 830, виданої 22.01.2019 року ДВНЗ «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана», ОСОБА_4 є студентом 1 курсу денної форми навчання зазначеного навчального закладу. Вказано строк закінчення університету 30 червня 2022 року (а.с. 9).

Факт перебування ОСОБА_4 на утриманні позивачки підтверджується довідкою виконавчого комітету Драбівської селищної ради №446 від 04.03.2019 року (а.с. 10).

На день подачі позову (13.03.2019 року) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 18 років.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пунктом 20 Постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_4 , який продовжує навчання, потребує допомоги від батька та це не оспорюється учасниками справи.

Спір стосується лише розміру такої допомоги.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З довідки №6085/1окп від 29.08.2019, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , вбачається, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції (ухвала про відкриття провадження від 29.03.2019, рішення по суті від 03.05.2019) ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 брав участь в таких заходах з 13.01.2019 по 07.05.2019 (а.с. 42).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Зважаючи на те, що відповідач не брав участі у справі, був об`єктивно позбавлений можливості подати докази в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе прийняти їх на стадії апеляційного перегляду.

До апеляційної скарги відповідач додав копію рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.12.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21 жовтня 2016 року і по 09 липня 2026 року, а з 10 липня 2026 року продовжити стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини (а.с. 43).

Таким чином, на утриманні відповідача перебувають дві неповнолітні дитини, на утримання яких стягуються аліменти по 1/6 на кожну дитину відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили.

Про такі обставини суд першої інстанції не був повідомлений позивачкою, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи, що апелянт не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який є інвалідом з дитинства колегія, суддів вважає за справедливе задовольнити апеляційну скаргу частково та зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6 частини усіх доходів відповідача.

Такий розмір аліментів апеляційний суд визнає таким, що відповідає можливостям батька, враховує як інтереси його повнолітнього сина, так і інтереси інших осіб, що перебувають на утриманні відповідача.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а розмір аліментів до зменшення з 1/4 на 1/6 частини заробітку відповідача.

За правилами ст. 141 ЦПК України, враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору, за задоволення апеляційної скарги апелянту слід компенсувати за рахунок держави суму судового збору, що був сплачений за подачу апеляційної скарги, в сумі 1 152 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 19, 35, 258, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 03 травня 2019 року змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу).

В решті рішення районного суду залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 152 грн. 60 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді