УХВАЛА
12 квітня 2019 року
м. Київ
справа № 336/4364/17
провадження № 61-351 св 19
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю. та Лесько А. О.
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, який уточнивши в процесі розгляду справи та зазначав, що він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Мотор-Січ», де працював слюсарем-інструментальником. 23 квітня 2015 року. Наказом № 425 його було звільнено з роботи на підставі пункту 3 статті 36 КЗпП України (у зв`язку з призовом до Збройних Сил України).
З 07 травня 2015 року по 11 жовтня 2016 рік він перебував на строковій службі у військовій частині НОМЕР_1 ПП України м. Києва.
Повернувшись у жовтні 2016 року до місця свого проживання, з метою пошуку роботи, за власної ініціативи, він звернувся до відділу кадрів ПАТ «Мотор Січ» та з 26 жовтня 2016 року був прийнятий на роботу у цех № 50 слюсарем-інструментальником.
Посилаючись на те, що з 08 лютого 2015 року відповідно до положень частини 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, на строк до закінчення особливого періоду, або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігається робоче місце (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форми власності, при його звільнені відповідачем не були враховані вказані гарантії, а звільнення є незаконним.
Просить поновити йому пропущений з поважних причин строк для звернення до суду для вирішення трудового спору, скасувати наказ ПАТ «Мотор Січ» від 23 квітня 2015 року № 425 про звільнення його за пунктом 3 статті 36 КЗпП України та поновити його на посаді слюсаря-інструментальника 5 розряду з 23 квітня 2015 року, стягнути з відповідача середній заробіток з 23 квітня 2015 року по 11жовтня 2016 рік у розмірі 41 563,57 грн, стягнути з відповідача судові витрати.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2018 року залишено без змін.
03 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2018 року.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не з`ясувавши фактичних обставин, що мали значення для правильного вирішення справи ухвалили судові рішення, всупереч вимогам чинного законодавства України.
Крім того, на думку скаржника суди порушили норми процесуального права, оскільки не врахували покази свідків, які мали значення для привального вирішення справи.
Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано із Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 336/4364/17.
Заслухавши доповідь суддідоповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному вебпорталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв