Справа № 388/1913/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

02.04.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Степанов С.В.

при секретарі Поліщук Т.І.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги наступним.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було уладено договір позики 21 червня 2013 року за умовами якого відповідач отримала позику в сумі 229 800,00 гривень, строком по 21 червня 2018 року. Підтвердженням факту отримання відповідачем коштів по Договору позики від 21.06.2013р. є заява відповідача від 21.06.2013 року (п. 13 Договору позики від 21.06.2013 р.).

Позичальник зобов'язання за Договором позики від 21.06.2013 р. не виконала, у визначений строк - кошти своєчасно не повернула. Відповідачем частково повернено позику в розмірі 154 561,68 грн.

Станом на 06.12.2018 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 99 898,67 грн., з яких: 75 238,32 грн. - позика; 5 790,16 грн. - три проценти річних;18 870,19 грн. - інфляційні втрати.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики 07 травня 2014 року де позивач надала відповідачу позику в сумі 173 556,00 гривень, строком по 07 травня 2018 року. Підтвердженням факту отримання Позичальником коштів по Договору позики від 07.05.2014 р. є заява Відповідача від 07.05.2014 року. Позичальник зобов'язання за Договором позики від 07.05.2014 р. не виконала, у визначений строк кошти своєчасно не повернула. Відповідачем частково повернено позику в розмірі 59 119,10 грн.

Станом на 06.12.2018 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 147 474,68 грн., з яких: 114 436,93 грн. - позика; 7 400,25 грн. - три проценти річних;

25 637,50 грн. - інфляційні втрати.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики 16 березня 2015 року де позивач надала відповідачу позику в сумі 254 470,00 гривень, строком по 28 березня 2020 року.

Відповідно до п. 2 Договору позики від 16.03.2015 р., сторони домовилися, що повернення позикодавцеві отриманої ним суми грошових коштів (позики) здійснюється позичальником частками, розмір яких зазначено в графіку повернення позики, щомісяця протягом 61 місяця, починаючи повернення коштів з 28.03.2015 р., та закінчуючи повернення коштів 28.03.2020 р.

Позичальник зобов'язання за Договором позики від 16.03.2015 р. не виконує, у визначений строк _ і своєчасно не повертає кошти. Відповідачем частково повернено позику в розмірі 14 794,95 грн.

Станом на 06.12.2018 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 251461,53 грн., з яких: 239 675,05 грн. - позика;11 786,48 грн. - три проценти річних; 35 911,18 грн. - інфляційні втрати.

В звязку із неповерненням коштів, загальна сума заборгованості по договорам позики становить 498834,88 гривень, які позивач просить суд стягнути.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення та просила суд розстрочити повернення заборгованості в сумі 498 834,88грн. із щомісячним погашенням кожного 26 числа в розмірі 3000,00 грн. до повного погашення боргу про що надала заяву.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку з наступного.

Із договору позики від 21 червня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 за реєстровим № 783 вбачається його укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 де остання отримала позику в розмірі 229 800,00грн. (а.с. 10-12).

Із договору позики від 07 травня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 за реєстровим № 444 вбачається його укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 де остання отримала позику в розмірі 173 556,00 грн. (а.с. 17-19).

Із договору позики від 16 березня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 за реєстровим № 165 вбачається його укладання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 де остання отримала позику в розмірі 254570,00 грн. (а.с. 24-26).

Копіями листів від 08.04.2916р., 14.04.2017р. та 20.04.2017р. підтверджено неодноразове звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з вимогою про погашення заборгованості (а.с.31-33).

Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.2 ч.3 ст.. 6 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності з неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочи виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів н встановлений договором або законом.

Згідно п.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання,про що зазначає в рішенні.

З огляду на встановлені обставини, визнання позову відповідачем та враховуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики від 21.06.2013 року від 07.05.2014 року та від 16.03.2015 року на загальну суму 498 834,88 гривень.

Суд вирішив задовольнити заяву відповідача розстрочивши ОСОБА_2 погашення заборгованості за договорами позики із щомісячною сплатою кожного 26 числа місяця в розмірі 3000,00 гривень до повного погашення боргу в сумі 498 834,88 гривень. Також, поверненню позивачу підлягає надміру сплачений нею судовий збір.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_1 (проживає за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул.. Преображенська, 12/2) до ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2 (проживає за адресою: 28500, Кіровоградська область, м. Долинська, вул.. 40-річчя Жовтня, 79) про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 21.06.2013 року у розмірі 99 898,67 гривень, борг за договором позики від 07.05.2014 року у розмірі 147 474, 68 гривень, борг за договором позики від 16.03.2015 року у розмірі 251 461,53 гривень, а всього на загальну суму 498 834,88 (чотириста девяносто вісім тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 88 копійок) гривень.

Розстрочити ОСОБА_2 погашення заборгованості за договорами позики від 21.06.2013 року, 07.05.2014 року та 16.03.2015 року із щомісячною сплатою кожного 26 числа місяця в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень до повного погашення боргу в сумі 498 834,88 (чотириста девяносто вісім тисяч вісімсот тридцять чотири гривні 88 копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений нею судовий збір сумі 4978,35 гривень.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Долинському районі Кіровоградської області повернути позивачу ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 надміру сплачений нею судовий збір в сумі 2641,65 (дві тисячі шістсот сорок одна гривня 65 коп.) гривень, який було сплачено на р/р № 0160, МФО 823016 за квитанцією про сплату № 81669 від 30 січня 2018 року, банк платника АТ «Ощадбанк».

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_4