Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/195/19
Провадження № 2/273/135/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

30.01.2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду зі вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3, просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: вулиця Л.Українки, 32, с. Стара Гута Баранівського району Житомирської області, який належав ОСОБА_4, померлому 19 вересня 2014 року в с.Стара Гута Баранівського району Житомирської області (а.с.2-3).

Ухвалою судді Баранівського районного суду від 04 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз'яснено права учасникам справи та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с.16-17 ).

Ухвалою Баранівського районного суду від 25 лютого 2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до розгляду по суті, здійснено виклик учасників процесу (а.с.23-24).

Позивачка до суду не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її присутності в залі суду, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.29).

Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої ним заяви, позов визнає у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі (а.с.27).

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об'єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 19 вересня 2014 року в с. Стара Гута Баранівського району Житомирської області помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ТП №248555, (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження позивачки (а.с.7) та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8), померлий ОСОБА_5 був рідним батьком позивача ОСОБА_2

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вулиця Л.Українки, 32, с.Стара Гута Баранівського району Житомирської області, та земельні ділянки.

За змістом заповіту від 08.09.2014 (а.с.8), ОСОБА_5 заповів доньці ОСОБА_2 зазначений житловий будинок, земельну ділянку під будинком площею 0,1360 га та 1/2 земельної ділянки площею 0,3601 га, а сину ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 2,7558 га та 1/2 земельної ділянки площею 0,3601 га (а.с.6).

Згідно зави від 11.03.2015 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 52/2015, відкрита до майна померлого ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_2, прийняла спадщину після померлого батька (а.с.36).

На письмове звернення позивачки, щодо видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, 21 червня 2019 року державним нотаріусом ОСОБА_6М, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вулиця Л.Українки, 32, с.Стара Гута Баранівського району Житомирської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа на будинок (а.с.14).

Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва позивачем не оскаржувалася.

Отже, у позивача ОСОБА_2 відсутні умови для оформлення прав на нерухоме майно в нотаріальній конторі.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Баранівської міської ради від 08.06.2018 року №607, на день своєї смерті померлий проживав разом із відповідачем, що свідчить про прийняття останнім спадщини (а.с.21).

Згідно з технічним паспортом, виготовленим Новоград Волинським МБТІ станом на 24.05.2019, житловий будинок по вулиці Л.Українки, 32, с.Стара Гута Баранівського району Житомирської області, загальною площею 68,8 м2, складається з трьох кімнат, кухні, двох веранд та комори. До будинку відносяться господарські будівлі (а.с. 12-15). У технічному паспорті відсутній штамп «Самовільне будівництво».

За змістом повідомлення Новоград Волинського МБТІ від 24.05.2018 року №640, право власності на будинок по вулиці Л.Українки, 32, с.Стара Гута Баранівського району Житомирської області за померлим ОСОБА_4 не зареєстроване, вартість будинку становить 62127,00 грн. (а.с.11).

Довідкою виконавчого комітету Баранівської міської ради від 12.03.2019 №30 підтверджено, що за померлим 19.09.2014 ОСОБА_4 числиться житловий будинок по вулиці Л.Українки, 32, с.Стара Гута Баранівського району Житомирської області (а.с.28).

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що спадкове майно належало померлому на праві власності, однак за життя він не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував право власності.

Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За приписами ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до положень ст.ст. 100,101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при чому норми глави 10 "Особиста власність" цього Кодексу не пов'язували наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст.1296 1298 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 4,5,13, 89, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Л.Українки, 32, у с.Стара Гута Баранівського району Житомирської області, що належав ОСОБА_4, який помер 19 вересня 2014 року в с. Стара Гута Баранівського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення), через Баранівський районний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Васильчук