Справа № 229/3217/19
Номер провадження 2/229/767/2019
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
28 жовтня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Гонтар А.Л.,
при секретареві Білик О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати,
Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 05.08.2019 року вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати були задоволені.

24 вересня 2019 року представником відповідача була подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою судді Донецького апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року вказана цивільна справа була повернута до Дружківського міського суду Донецької області для ухвалення додаткового рішення в частині розгляду вимоги позивача про стягнення суми винагороди за підсумками роботи за 2016 рік у розмірі 2079,53 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 270 ЦПК України, суд може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

В судове засідання, належним чином повідомлені учасники справи, не з`явились. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , позивач просила стягнути з АТ «Українська залізниця» на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року в сумі 17224,63 грн.; компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку порушенням термінів їх виплати за період з березня 2017 року по липень 2017 року в сумі 3149,53 грн. та суму винагороди за підсумками роботи за 2016 рік у розмірі 2079,53 грн. (а.с.1-8)

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не були розглянуті вимоги позивача про стягнення винагороди за підсумками роботи за 2016 рік у розмірі 2079,53 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Таким чином, необхідно ухвалити додаткове рішення в справі.

У своєму позові позивач просить також стягнути винагороду за підсумками роботи за 2016 рік, оскільки наказом № Ц-2-25/1666-17 від 11 липня 2017 року ПАТ «Українська залізниця» зобов`язалась виплатити працівникам регіональних філій винагороду за підсумками роботи за 2016 рік та навів розрахунок цієї винагороди, розмір якої склав 2079 грн. 53 коп.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, яка складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також заохочувальних та компенсаційних виплат. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Згідно п.п. 3.2.24 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілки на 2002 - 2006 роки (з наступними змінами та доповненнями), винагорода за підсумками роботи за весь рік виплачується згідно Положення, яке є невід`ємною частиною Галузевої угоди.

Положенням про виплату винагороди за підсумками роботи за рік передбачено, що виплата винагороди проводиться при умові забезпечення виконання обсягу роботи (перевезень, товарної продукції, реалізації та інш.) за рік та наявності прибутку в цілому по Укрзалізниці.

Винагорода виплачується за результатами роботи календарного року після підведення підсумків фінансово-господарської діяльності.

Винагорода за підсумком роботи за рік виплачується працівникам, які знаходяться в штаті підприємства (організації, відособленого структурного підрозділу) і пропрацювали весь календарний рік.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що підстав для нарахування та стягнення на користь позивача винагороди за підсумком роботи за 2016 рік відсутні, оскільки відповідного наказу по структурному підрозділу, де працювала ОСОБА_1 , не видавалося.

Оскільки рішення про виплату винагороди за підсумками роботи за 2016 рік керівництвом структурного підрозділу не приймалося, а також відсутні докази на те, що такі виплати здійснювалися іншим працівникам, підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.270 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення по справі № 229/3217/19, провадження № 2/229/767/2019 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати.

Доповнити мотивувальну частину рішення: «У своєму позові позивач просить також стягнути винагороду за підсумками роботи за 2016 рік, оскільки наказом № Ц-2-25/1666-17 від 11 липня 2017 року ПАТ «Українська залізниця» зобов`язалась виплатити працівникам регіональних філій винагороду за підсумками роботи за 2016 рік та навів розрахунок цієї винагороди, розмір якої склав 2079 грн. 53 коп.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, яка складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також заохочувальних та компенсаційних виплат. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Згідно п.п. 3.2.24 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілки на 2002 - 2006 роки (з наступними змінами та доповненнями), винагорода за підсумками роботи за весь рік виплачується згідно Положення, яке є невід`ємною частиною Галузевої угоди.

Положенням про виплату винагороди за підсумками роботи за рік передбачено, що виплата винагороди проводиться при умові забезпечення виконання обсягу роботи (перевезень, товарної продукції, реалізації та інш.) за рік та наявності прибутку в цілому по Укрзалізниці.

Винагорода виплачується за результатами роботи календарного року після підведення підсумків фінансово-господарської діяльності.

Винагорода за підсумком роботи за рік виплачується працівникам, які знаходяться в штаті підприємства (організації, відособленого структурного підрозділу) і пропрацювали весь календарний рік.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що підстав для нарахування та стягнення на користь позивача винагороди за підсумком роботи за 2016 рік відсутні, оскільки відповідного наказу по структурному підрозділу, де працювала ОСОБА_1 , не видавалося.

Оскільки рішення про виплату винагороди за підсумками роботи за 2016 рік керівництвом структурного підрозділу не приймалося, а також відсутні докази на те, що такі виплати здійснювалися іншим працівникам, підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні.».

Перший абзац резолютивної частини рішення доповнити словом «частково», та доповнити резолютивну частину рішення абзацом, який викласти в такій редакції: «В задоволення вимог щодо стягнення суми винагороди за підсумками роботи за 2016 рік у розмірі 52,5% від місячної тарифної ставки за грудень 2016 року в сумі 2079 грн. 53 коп. - відмовити.».

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: А. Л. Гонтар