ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/519/18
Провадження № 22-ц/4820/657/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представника апелянта Бондара В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 січня 2019 року (суддя Шевцова Л.М.) у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_5 про відшкодування в порядку регресу, витрат пов'язаних з регламентною виплатою,

в с т а н о в и в :

В січні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 11 травня 2014 року, близько 18 год. 20 хв., в м. Києві по вул.Столичне Шосе, ОСОБА_5, який керував мотоциклом «APRILIA SL750» н.з. НОМЕР_5, здійснив наїзд на стоячий автомобіль «ГАЗ 31105» н.з. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_6 19 травня 2014 року постановою ст. слідчого СВ Голосіївського районного Управління Головного Управління МВС України в м. Києві кримінальне провадження по даному факту закрито. Матеріали (в копіях) виділено для подальшого направлення до Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві, для притягнення винного до адміністративної відповідальності.

22 травня 2014 року ОСОБА_6 подав до МТСБУ повідомлення про ДТП, з метою отримання відшкодування, він звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідною заявою.

6 червня 2014 року звітом № 582 спеціаліст ОСОБА_7, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", визначив матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ГАЗ 31105 н.з. НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП, у розмірі 32 373 грн. 11 коп. та 1475 грн. за послуги залученого аварійного комісара.

Зазначена шкода потерпілій особі особисто винуватцем ДТП відшкодована не була.

27 січня 2015 року МТСБУ у зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, відповідно до наказу № 430 від 26.01.2015 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_6 в розмірі 26 977 грн. 59 коп.

МТСБУ неодноразово зверталось до ОСОБА_5 з листами про компенсацію витрат в добровільному порядку, на що відповіді не отримувало.

У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_5 26 977 грн. 59 коп. - регламентної виплати МТСБУ; 1475 грн. - послуги аварійного комісара; 1762 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 січня 2019 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, МТСБУ в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України задовольнити в повному обсязі, здійснити розподіл витрат.

Вважає, що вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права через неправильне його тлумачення, а також застосування закону, який не підлягав застосуванню. Крім того зазначає, що судом під час ухвалення оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За доводами апеляційної скарги висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, щодо страхування цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_6 - не відповідають обставинам справи. А такі обставини мають суттєве значення для вирішення справи в цілому.

Зазначає, що незважаючи на долучені до позовної заяви додатки, а саме: «Поліс АС/7049652 з терміном дії від 07.11.2013 р. до 06.11.2014 р.» та «Відомості (розширена довідка) ДАІ № 9385342», - згідно яких транспортний засіб «ГАЗ-31105» номерний знак «НОМЕР_6», яким керував ОСОБА_6, - є забезпеченим транспортним засобом, суд зробив висновок про відсутність забезпечення.

За доводами апеляційної скарги судом не було перевірено відомості про чинність полісу внутрішнього страхування № АС/7049652 на транспортний засіб «ГАЗ-31105» н.з. НОМЕР_4, як за реєстраційним номером ТЗ, так і за серією та номером полісу ОСЦПВ. Суд послався на заперечення відповідача, які формувались шляхом використання відомостей, доступ до яких надано користувачам через Централізовану базу даних МТСБУ в межах визначених адміністратором.

Крім того, за доводами апеляційної скарги суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню. Так, суд в оскаржуваному рішенні посилається на те, що відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Натомість, в даному випадку необхідно застосовувати приписи ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закону № 1961-IV), а саме положення про право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов, передбачене п.38.2 ст.38 Закону № 1961-IV.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить залишити рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 січня 2018 року без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Також просить не брати до уваги долучені позивачем документи, а саме: довіреність від 11.05.2010 р., запит від 01.08.2014 р., витяг з Центральної бази даних, повідомлення телефонограм про огляд транспортного засобу від 30.05.2014 р., не надавши місцевому суду з позовом дані документи позивач свідомо взяв на себе ризик, пов'язаний з невчиненням такої процесуальної дії.

Відповідач зазначає, що позивач виплатив гроші постраждалому відповідно до заяви ОСОБА_6, але він не є власником транспортного засобу ГАЗ 31105 державний номер НОМЕР_1 та не звертався на виконання довіреності до позивача з заявою про відшкодування шкоди ОСОБА_8, а з заявою про виплату шкоди собі особисто.

Отже позивач не виплачував власнику ОСОБА_8 страхового відшкодування.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що Позивачем не проводилось розслідування на предмет відсутності навмисних дій спрямованих на настання страхового випадку з боку власника чи/і водія ТЗ ГАЗ 31105 ДН НОМЕР_4, як того вимагає п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при цьому в позовній заяві стверджує, що даний транспортний засіб стояв на проїжджій частині в другій смузі руху, що заборонено п. п. 15.1. 15.2, 15.10 ПДР.

Крім того позивачем не додано до позову постанови суду про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за порушення ним п. п. 2.3.б), 12.1, 13.1 ПДР, тобто позивачем не доведено вини відповідача, а тому посилання на ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є безпідставним.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_5 повідомлявся страховим комісаром, власниками транспортних засобів учасників ДТП, позивачем - суду не надано (а. с. а. с. 156-157).

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

За договором страхування, відповідно до ст. 979 ЦК України, одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право, відповідно до ст. 1191 ЦК України, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до ст. 1187 ЦК України, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди, відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного суду України у постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 (із змінами та доповненнями), повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Більше того, при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню лише тоді, коли шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого (абз. 1, 2 п. 2 Постанови). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (абз. 2, 3 п. 4 Постанови).

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 11 травня 2014 року, близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 керував мотоциклом «APRILIA SL750» н.з. НОМЕР_5, рухаючись по Столичному шосе в м. Києві зі сторони вул. Заболотного в напрямку м. Обухова, в світлу пору доби, по сухому асфальтобетонному покриттю, проявивши неуважність, не вірно зреагував на зміну дорожньої обстановки, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР України, з урахуванням дорожньої обстановки не вибрав безпечної швидкості руху мотоцикла, чим порушив п. 12.1 ПДР України, а також з урахуванням дорожньої обстановки та швидкості руху мотоцикла не вибрав безпечну дистанцію між транспортними засобами, чим порушив п. 13.1 ПДР України, в результаті чого, здійснив зіткнення зі стоячим на той момент, попереду нього, в другій смузі руху автомобілем «ГАЗ 31105», н.з. НОМЕР_4. під керуванням водія ОСОБА_6, що підтверджується Постановою ст.слідчого СВ Голосіївського районного Управління Головного Управління МВС України в м. Києві ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження від 19 травня 2014 року, який виділив матеріали (в копіях) для подальшого направлення до Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві, з метою притягнення винного до адміністративної відповідальності (а. с. 18).

На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застрахована не була. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ГАЗ 33105» н.з. НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_8, власником мотоцикла «APRILIA SL750» н.з. НОМЕР_5 є ОСОБА_10 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 на вказаному автомобілі застрахована, згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7049652, строк дії якого з 07.11.2013 року по 06.11.2014 року (а. с. а. с. 14, 16).

23 травня 2014 року МТСБУ направило лист ОСОБА_5 з пропозицією самостійно врегулювати спір з потерпілим, власником пошкодженого автомобіля ОСОБА_8, що підтверджується листом МТСБУ за №3/1-05/14015 від 23.05.2014 року (а .с .22).

6 червня 2014 року звітом № 582 спеціаліст ОСОБА_7, визначив матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, у розмірі 32 373 грн. 11 коп. (а. с. 8 - 13).

Послуги залученого аварійного комісара складають 1 475 грн. (а. с. 20 - 21).

27 січня 2015 року МТСБУ у зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, відповідно до наказу № 430 від 26.01.2015 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_6 в розмірі 26 977 грн. 59 коп. (а. с. 25 - 26).

Апеляційний суд, відповідно до ст. 376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин Хмельницький апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

За звернення до суду першої інстанції та апеляційного суду Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило судовий збір у розмірі 4 405 грн.

ОСОБА_5 є інвалідом другої групи і відповідно до п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати Моторного (транспортного) страхового бюро України в сумі 4 405 грн. слід компенсувати за рахунок держави у порядку визначеному КМ України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) задовольнити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_5 про відшкодування в порядку регресу, витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (п/р № 871 в Укрексімбанк м. Києва, МФО 322313, ) понесені витрати, у зв'язку із регламентною виплатою МТСБУ в розмірі 26977 грн. 59 коп.; 1475 грн. за послуги аварійного комісара.

Судові витрати Моторного (транспортного) страхового бюро України у розмірі 4 405 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному КМ України.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 1 квітня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк