ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1890/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

представників учасників справи ОСОБА_1 , Горбаня О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2019 року (суддя Чевилюк З.А.) за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Проскурів» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 880 475,86 грн.

Одночасно з позовною заяву ним подано заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на банківський рахунок ПАТ «Проскурів», р/р НОМЕР_1 розміщений в Першому Українському Міжнародному банку в межах ціни позову, а саме 880 475 грн. 86 коп.

Заяву мотивовано тим, що він займає посаду Голови Наглядової Ради ПАТ «Проскурів» на підставі трудового контракту від 05 січня 2015 року. Умовами цього контракту було передбачено, що підприємство мало сплачувати ОСОБА_3 щомісячно заробітну плату у розмірі 25000 грн. Однак, відповідач умови контракту щодо виплати заробітної плати належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 880 475 грн. 86 коп.

Заявник вважає, що накладення арешту на грошові кошти ПАТ «Проскурів», обумовлене необхідністю запобігання їх незаконному виведенню або зняттю, що може ускладнити виконання рішення суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відсутні правові підстави для забезпечення позову, оскільки заявником не доведено, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківський рахунок ПАТ «Проскурів» р/р НОМЕР_1 розміщений в Першому Українському Міжнародному банку, МФО 334851, в межах ціни позову, а саме 880 475 грн. 86 коп.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що враховуючи характер зобов`язань та системність щодо їх невиконання, забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти є обґрунтованим, оскільки виведення або зняття коштів з рахунку істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Проскурів» просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

В обґрунтування відзиву вказує, що ОСОБА_3 не подано жодного доказу, який може підтвердити, що ПАТ «Проскурів» вчиняються будь-які дії, що можуть призвести до значного погіршення його майнового стану, у зв`язку з чим можлива реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду. Зазначає, що подана ОСОБА_3 заява про забезпечення позову може заблокувати господарську діяльність підприємства шляхом накладення арешту на його банківський рахунок, а відтак це може призвести до незворотних наслідків та значного погіршення економічного стану товариства.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Проскурів» Горбань О.В. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що у вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Проскурів» про стягнення заробітної плати, у якому просив стягнути з ПАТ «Проскурів» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 880 475 грн. 86 коп. без урахування податків та інших обов`язкових платежі, які підлягають утриманню.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Відповідно до положень статей 150, 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Слід зазначити, що звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що зміст поданої ОСОБА_3 заяви про вжиття заходів забезпечення позову не містить належного обґрунтування існування необхідності у вчиненні дій, про які просить позивач, для виконання судового рішення, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду при задоволенні позову.

Таким чином, суд першої інстанції, застосувавши правильно положення статей 149, 150, 154 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у забезпеченні позову.

Доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк