Справа № 216/5761/18
провадження 2/216/993/19
РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю

секретаря судового засідання Марущак І.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, згідно якого просить: визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається : з житлового будинку літ.А-1 загальною площею 137,1 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., вбиральню Ж, літній душ З, гараж Е, сарай Л, вимощення ІІІ, огорожа/ворота № 1-4 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в прядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими 04 вересня 1963 року ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_3 придбав 1/3 частину домоволодіння в АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, що підтверджується ксерокопією договору купівлі-продажу та зареєстрований в державних органах реєстрації нерухомого майна, що підтверджується ксерокопією реєстраційного посвідчення, виданого Криворізьким БТІ від 28.10.1999 року. В реєстраційному посвідченні, виданому Криворізьким БТІ від 28.10.1999 року вказано, що за власником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . Згідно відповіді голови Центрально-Міської районної у місті ради відповідно до рішення виконкому Криворізької міської Ради депутатів трудящих від 28.10.1975 року за №350 «Про впорядкування назв площ, вулиць та провулків у місті» проїзд Ольмінського; перейменовано на провулок Флоксів. Згідно експертного висновку за № 056/1020-гп від 15.06.2018 року, виконаного Українським бюро лінгвістичних експертиз прізвища ОСОБА_5 та Бугаев попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1 , після його смерті відкрилася спадщина на належну йому за життя частку 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . 25.09.2012 року ОСОБА_3 здійснив розпорядження своїм майном на випадок смерті, шляхом складення заповіту, згідно якого заповів все його майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті - ОСОБА_1 . Згідно відповіді приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася ОСОБА_1 . Більше з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутнє право власності на спадкове майно.

У судове засідання, призначене на 03 квітня 2019 року, позивач та її представник не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

03.04.2019 року від представника відповідача надійшла заява, в якій остання просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що виконком проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 , про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилася.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що складений відповідний актовий запис № 1186.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

01.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю права власності на спадкове майно.

ОСОБА_1 вважаючи, що її право на спадщину не може бути здійснено іншим шляхом, оскільки їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою нотаріуса від 23.08.2018, звернулася до суду з вимогами про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за заповітом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки позивач звернулася до суду у зв`язку з неможливістю оформлення нею права на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України, що регулюють питання захисту права власності, а також спадкування та виникнення права на спадщину і його здійснення.

Частиною 4 статті 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 ЦК України та нормами глави 23 ЦК України визначені основні способи захисту порушених прав, в тому числі права власності. Так, відповідно до ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути вимоги про припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до положення ст. 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ст. 328 ЦК України та п.5,37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на майно, яке вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог діючого законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (статті 1216-1218 ЦК України).

Крім того порядок здійснення спадкоємцями права на спадщину визначено нормами глави 87 книги VI Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Також за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 1296 та ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 на день своєї смерті був зареєстрований та проживав в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 76 від 27.08.2018 року.

За життя 25.09.2012 року ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого все його рухоме та нерухоме майно він заповів ОСОБА_1

ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується:

- договором купівлі-продажу від 04 вересня 1963 року, нотаріально посвідченим нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Мільченко Т.М. за реєстром №2-23334;

- реєстраційним посвідченням від 28 жовтня 1999 року, виданим КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», на підставі договорукупівлі-продажу від 04 вересня 1963 року, нотаріально посвідченим нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори за реєстром №2-23334;

- довідкою виконкому Центрально - Міської районної в місті ради від 25.06.2018 про перейменування проїзду Ольмінського на провулок Флоксів;

- експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз від 15.06.2018 № 056/1020-m, відповідно до якого прізвища ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3 ) та ОСОБА_7 (договір купівлі продажу, реєстраційне посвідчення Криворізького бюро технічної інвентаризації, записи ОСОБА_3 ) попри розбіжності в документах наданих для експертизи, а також в інших документах зазначено особи є ідентичними.

Постановою від 23.08.2018 приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із господарчими побудовами за вищезазначеною адресою, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_3 права власності на спадкове майно.

Але вказаний висновок, на думку суду, є хибним, оскільки в Постанові ПВССУ №5 від 07.02.2014 наведено роз`яснення, за яким якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, в даному випадку такими документами є:

- договір купівлі-продажу від 04 вересня 1963 року, нотаріально посвідченим нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Мільченко Т.М. за реєстром №2-23334;

- реєстраційне посвідченням від 28 жовтня 1999 року, виданим КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 1963 року, нотаріально посвідченим нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори за реєстром №2-23334;

- довідка виконкому Центрально - Міської районної в місті ради від 25.06.2018 про перейменування проїзду Ольмінського на провулок Флоксів.

Більш того відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ст. 392 ЦК.

А за приписами п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N296/5 (в редакції станом на момент прийняття рішення) якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в прядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтованими та такими, що узгоджуються з нормами цивільного законодавства, через що такі вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст.15,328, 392,1216-1218, 1221, 1233, 1235, 1261-1263, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14, п.п. 2, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в прядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов