КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/3163/13 Головуючий 1 інстанція -Корнієнко С.В.
Провадження № 22-ц/824/1745/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 березня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І.

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2018 року про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Соломатіної Оксани Петрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу КоноваловоїЕсталіни Анатоліївни про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та її витребування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що мати позивачів та ОСОБА_7 - ОСОБА_11 хвора літня людина, яка страждала на втрату пам'ятіпроживала в АДРЕСА_1 та була власником квартири. ОСОБА_4 останні декілька років здійснювала догляд за своєю матір'ю та проживала разом з нею в сусідній квартирі. На початку липня 2012 року, ОСОБА_4 виявила копії довіреностей, одна з яких була підписана від імені матері, відповідно до якої ОСОБА_11 ще у 2011 році надала право розпоряджатися в повному обсязі квартирою, в тому числі продавати, іншій дочці - ОСОБА_7; інша довіреність була підписана ОСОБА_7 і також надавала право розпоряджатися даною квартирою ОСОБА_3 22 вересня 2011 року ОСОБА_7 від імені ОСОБА_11 продала дану квартиру, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 померла. Позивачі просили визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22 вересня 2011 року квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання права власності та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на вимоги ст. ст. 386, 392 ЦК України, просила визнати за нею право приватної власності на АДРЕСА_1; відшкодувати їй за рахунок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 6000 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2018 року зустрічна позовна заява ОСОБА_3 залишена без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою та просила ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування скарги зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 була повідомлена належним чином про розгляд справи. Підстави для застосування судом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України були відсутні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Справа призначалась до розгляду неодноразово.

30 травня 2018 року судове засідання, в якому був присутній ОСОБА_12, відкладене за клопотанням відповідача на 19 червня 2016 року (а. с. 21).

19 червня 2018 року в судове засідання ОСОБА_3 не з'явилась, розгляд справи було відкладено на 17 липня 2018 року на 11 год..

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та його представник повторно не з'явились у судове засідання, поважності причин неявки до суду не надали та не просили про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до вимог ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Однак з матеріалів справи вбачається, що судовими повістками ОСОБА_3 не була повідомлена про те, що розгляд справи призначався на 19 червня 2018 року та 17 липня 2018 року.

Повідомлення ОСОБА_12. як представника ОСОБА_3 про розгляд справи не свідчить про належне повідомлення позивача за зустрічним позовом.

В матеріалах справи міститься довіреність від 23 червня 2014 року, якою ОСОБА_3 уповноважила на представництво своїх інтересів ОСОБА_12 . термін дії якої закінчився 23 червня 2017 року.

При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_3 про час розгляду справи, що у свою чергу унеможливлює залишення судом позову без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його відсутність не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, а отже висновки суду про другу поспіль неявку позивача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи є помилковими.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 25 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: