Справа: № 484/3966/18
Провадження № 2/484/142/19 р.
Р І Ш Е Н Н Я

( з а о ч н е )

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання - Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що за договором оренди від 15.09.2013 р., укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 останньою було отримано в тимчасове платне користування (оренду) належний ФОП ОСОБА_1 магазин, загальною площею 88,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вказане приміщення було отримано відповідачем для розміщення магазину відповідно до умов п.п. 1.1 -3.2 договору.

За приміткою у договорі останній строк оренди із сплатою оренди було змінено. Отже термін дії договору сплив 30.12.2015 р., однак по сьогодні згідно вимог статті 785 ЦК України, ОСОБА_2 орендоване приміщення не повернула, оренду не сплатила.

Згідно відомостей з офіційного сайту державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_2 припинила свою діяльність, як фізична особа-підприємець з 24.10.2016 р.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на наведене позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди від 15.09.2013 року по орендній платі в сумі 9906,40 грн., пеню 1807,91 грн., три відсотки річних 946,56 грн., інфляційні витрати 42326,36 грн. та збитки у наслідок не повернення майна 10770,41 грн., а всього 65757 грн. 64 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився проте надав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, у відповідності до ст. 130 ЦПК України, проте не надала відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за договором оренди від 15.09.2013 р., укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, останньою було отримано в тимчасове платне користування (оренду) магазин, загальною площею 88,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Про належність ФОП ОСОБА_1 вищевказаного нежитлового приміщення свідчать: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.12.2001 виданого Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області; Декларація про готовність об'єкта до експлуатації МК26, виданої 20.09.2013 р. Управлінням ДАБІ у Миколаївській області; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 106624392; Державний акт на право власності на землю Серія НОМЕР_3 від 28 квітня 2002 р.

За умовами договору термін його дії сплив 30.12.2015 р., проте відповідач до цього часу орендоване приміщення не повернула, орендну плату не сплатила.

З дати укладення договору оренди відповідачем не було сплачено орендних платежів, чим було порушено умови п.п.5.1. та п.п.5.2. договору.

Згідно положень ч.1, ст. 598 ЦК України, встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже законодавством встановлено обставини, за яких виконання зобов'язання припиняється, зокрема у разі виконання проведеним належним чином. У даному випадку відповідач мала грошові зобов'язання, які виникли на підставі договору.

Однак відповідач договірні зобов'язання не виконала належним чином та не розрахувалась із позивачкою.

Статтею 530 ЦК встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак Відповідач порушила установлені договором строки.

Згідно умов п.5.2. договору за користування приміщенням відповідач зобов'язалася сплачувати орендні платежі один раз на рік по десяте число січня місяця кожного наступного року. Отже заборгованість за 2013 рік складає (4320/365*107днів) - 1266,40 грн. за 2014 рік складає - 4320 грн. за 2015рік складає - 4320 грн. Всього (1266,40 + 4320 + 4320) - 9906,40 грн.

Таким чином сума заборгованості Відповідача, яка виникла на умовах договору - складає 9906,40 грн.

Статтею 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За положеннями ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Згідно умов п.5.3. пеня за кожен день прострочи грошового зобов'язання, складає 0,05%. Отже пеня складає: - за 365 днів 2017-2018 року пеня складає - 9906,40*0,05*365 = 1807,91грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України, встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже 3% (три відсотки) річних складають суму: за 2014 р. заборгованість 1266,40*3% = 37,99 грн.;за 2015 р. (1266,40+4320) *3% = 167,60 грн.; за 2016 р. (1266,40+4320+4320) *3% = 297,20 грн.; за 2017 р. (1266,40+4320+4320) *3% = 297,20 грн.; за 2018 р. (1266,40+4320+4320) *3%/365* 180= 146,56 грн. Всього 946,56 грн.

Інфляційні витрати за наростаючим підсумком склали: за 2014 р. заборгованість 1266,40*1,249 = 1581,73 грн.; за 2015р. (1266,40+4320) *1,433 = 8005,31 грн.; за 2016 р. (1266,40+4320+4320) 11134,34 грн.; за 2017р. (1266,40+4320+4320) 11263,12 грн.; за 2018р. (1266,40+4320+4320) 10341,86 грн. Всього: 42326,36 грн.

Положеннями статті 785 ЦК України, встановлено, що у разі припинення договору найму, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Після закінчення терміну договору, відповідачка орендоване нею нерухоме майно позивачу не повернула, як то встановлено цивільним законодавством.

Частиною 1, статті 795 ЦК України, встановлено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Однак передання в оренду відповідачу об'єкта оренди за актом не було передбачено договором та його дія розпочиналась з дати його укладення про що свідчать підписи сторін та п.4.1 договору.

Частиною 2 статті 795 УК України, встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Однак по сьогодні ОСОБА_2 не повернула за актом орендоване майно у наслідок чого у позивача наявні збитки у вигляді упущеної вигоди від отриманих орендних платежів.

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. А, відповідно до п.п.2 ч.2 ст.22 ЦК України, встановлено, що збитками зокрема є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки у наслідок не повернення майна за 2016 р. - 4320 грн., за 2017р. - 4320 грн. за 2018 р. (4320/365*180) - 2130,41 грн. Всього: 10770,41 грн.

Позивачка надсилала Відповідачці вимогу вих. № 09/07/2 від 09.07.2018 р. про погашення заборгованості цінним листом з описом вкладення, але відповіді не отримала. Згідно даних з офіційного сайту «Укрпошта» у розділі «Пошук поштових відправлень - «Укрпошта», Відповідачка отримала вимогу 25.07.2018 р. листом за № 529. Про вказане свідчать поштова квитанція із описом вкладення за № 529, яка додана до позову.

Отже слід задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди від 15.09.2013 року по орендній платі в сумі 9906,40 грн., пеню 1807,91 грн., три відсотки річних 946,56 грн., інфляційні витрати 42326,36 грн. та збитки у наслідок не повернення майна 10770,41 грн., а всього 65757 грн. 64 коп.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_2., РНОКПП: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_3., РНОКПП: НОМЕР_2) про стягнення заборгованості по орендній платі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди від 15.09.2013 року по орендній платі в сумі 9906,40 грн., пеню 1807,91 грн., три відсотки річних 946,56 грн., інфляційні витрати 42326,36 грн. та збитки у наслідок не повернення майна 10770,41 грн., а всього 65757 (шістдесят п'ять тисяч сімсот п'ятдесят сім) грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Дата складання повного тексту рішення - 01.04.2019 року.

Суддя: