З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.11.2019 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Хитрука В.М.
з участю секретаря Ходи Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Свої вимоги до суду позивач обґрунтував тим, що 19.04.2016 р. близько 21 години 50 хвилин на автодорозі сполученням Лука- Барська - Біликівці - Жмеринка - Ямпіль 15 км + 900 м Жмеринського району Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: під керуванням ОСОБА_2 «Citroen Jumpy», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «AudiA6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій AudiA6 та пасажир Citroen Jumpy зазнали тілесних ушкоджень, було відкрито кримінальне провадження, яке в подальшому було закрито за відсутності складу злочину. Позивач вважає, що ОСОБА_2 надав слідчому завідомо неправдиві свідчення. З схеми ДТП вбачається, що відрізок дороги на якому трапилась пригода був рівний, а отже нерівність, про яку у своїх свідченнях писав ОСОБА_2 була як мінімум за 0,5 км. від місця події. Про непевність показів ОСОБА_2 , та і всієї схеми ДТП в цілому, також свідчать матеріали судово-медичної експертизи тілесних пошкоджень ОСОБА_3 , згідно якої водій AudiA6 отримав струс мозку і втратив свідомість внаслідок удару в ліву частину голови, бо AudiA6 не мав бокових подушок безпеки. Характер пошкоджень голови водія AudiA6 ОСОБА_3 вказує на те, що зіткнення було бокове, також слід зазначити, що правила Дорожнього руху передбачають право і дія колісного транспортного засобу виїжджати на зустрічну смугу при певних обставинах. Разом з тим, у ході кримінального провадження було складено документи, які надають змогу оцінити обставини скоєння ДТП та визначити винну особу. Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «AudiA6», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП позивачеві завдано майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні належного йому транспортного засобу. Тому, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 завдану майнову шкоду у розмірі 177520,00 грн.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні.
Допитаний у судовому засадні за клопотанням позивача свідок ОСОБА_5 пояснив, що він приїхав на місце ДТП приблизно о 24.00 год. Він бачив сліди осипу грязі, скла та пилі алюмінієвого сплаву. На другий день він знову під`їхав разом з ОСОБА_1 на місце ДТП. Показав позивачу наявність осипів. Це були сліди зіткнення автомобілів. Вказані сліди знаходилися на перетині розділової полоси автомобільної дороги. Удар відбувся перед полосою. Під час удару колесо автомобіля було вибито і шина показала слід. Тому, на думку свідка, зіткнення відбулося на полосі руху автомобіля «AudiA6», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_6 пояснив, що при складанні висновку № 211 від 26.06.2019 року за результатами судової автотехнічної експертизи ним бралися до уваги документи, які наявні у матеріалах справи. Зокрема, з пояснень водія автомобіля AUDI A6 ОСОБА_3 слідує, що саме він виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів AUDI A6 та Citroen Jumpy. При дослідженні схеми місця ДТП було встановлено, що вся слідова інформація міститься на смузі руху автомобіля Citroen Jumpy, будь яких інших слідів зіткнення на смузі руху автомобіля AUDI A6 не зазначено. Однак якщо враховувати фотоілюстрацію пошкоджень транспортних засобів, з характеру пошкоджень вбачається, що мали б бути зафіксовані подряпини асфальтного покриття. На схемі місця ДТП позначено розбитий диск автомобіля, проте жодних трасологічних ознак щодо наявності пошкоджень асфальтного покриття, спричинених падінням диска автомобіля, не зафіксовано. При дослідженні питань, поставлених на розгляд експерту, покази свідка ОСОБА_5 не враховувалися, оскільки експерт не має права проводити фоноскопічні дослідження диску з аудіозаписом судового засідання.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних доказів.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка та експерта, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов не доведений та не обґрунтований i в його задоволенні слід відмовити. До такого висновку суд дійшов з наступного.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 20.10.2010 року, виданого Вінницьким ВРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_1 є власником автомобіля марки AudiA6, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
19.04.2016 р. близько 21 години 50 хвилин на автодорозі сполученням Лука- Барська - Біликівці - Жмеринка - Ямпіль 15 км + 900 м Жмеринського району Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Citroen Jumpy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля AudiA6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
З постанови про закриття кримінального провадження від 30.06.2016 вбачається, що водій автомобіля «AudiA6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 дав пояснення про те, що перед зіткненням він об`їжджав перешкоду та можливо виїхав на зустрічну смугу руху, а тому ДТП сталася з його вини. Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт виїзду автомобіля «AudiA6» на зустрічну смугу руху, що стало причиною ДТП.
Постановою Жмеринського міськрайонного суду від 18.08.2016 закрито провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, стосовно ОСОБА_3 . У постанові зазначається, що ОСОБА_3 19.04.2016 р. близько 22.00 год. на автодорозі сполученням Лука- Барська - Біликівці - Жмеринка - Ямпіль 15 км + 900 м Жмеринського району Вінницької області керуючи автомобілем «AudiA6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не вибрав безпечної швидкості, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем Citroen Jumpy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п.12.1, п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУПАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 211 від 26.06.2019 в ситуації, яка склалася, при врахуванні наданих на експертизу матеріалів цивільної справи, зокрема і копії протоколу та схеми огляду місця ДТП від 19.04.2016 та при умові, що до моменту зіткнення автомобіль «AudiA6», реєстраційний номер НОМЕР_2 не гальмував, в діях водія автомобіля Citroen Jumpy, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, при врахуванні наданих на експертизу матеріалів цивільної справи, зокрема і копії протоколу та схеми ДТП від 19.04.2016, в діях водія автомобіля «AudiA6», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 . вбачається невідповідність вимогам п.10.1 та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху. При врахуванні наданих на експертизу копії протоколу та схеми огляду місця ДТП від 19.04.2016 зіткнення автомобіля Citroen-Jumpy держ. номер НОМЕР_1 та автомобіля Audi-A6 держ. номер НОМЕР_2 з технічної точки зору, за умови, що вказаний на схемі огляду місця ДТП «слід юзу ТЗ під №10» залишений колесами автомобіля Audi-A6 держ.номер НОМЕР_2 який найбільш ймовірно є слідом бокового руху колеса транспортного засобу, сталося на проїзній частині автодороги Вінниця-Бар на смузі руху в напрямку м. Вінниці перед початком сліду коліс транспортного засобу.
Відповідно до висновку експертного дослідження №37 від 24.01.2018 року, проведеного експертами Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, автомобілю AudiA6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , завдано матеріальних збитків на суму 177 520 гривень,00 копійок.
Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В той же час, відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.
Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На виконання п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України.
Позивачем не доведено обставин, на які він посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_5 в частині визначення місця зіткнення автомобілів, оскільки він не був на місці ДТП у момент їх зіткнення, не має спеціальних знань у галузі судової автотехнічної експертизи, а тому його покази є припущенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою позовних вимог суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.
На підставі ст. 1187, ст. 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя:
Повне судове рішення складено 04.11.2019