Постанова

Іменем України

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 502/2848/16-ц

провадження № 61-26343св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Кілійська районна державна адміністрація Одеської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Кілійської районної державної адміністрації Одеської області на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року в складі судді Тюміна О. Г. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2017 року в складі колегії суддів: Драгомерецького М. М., Черевка П. М., Громіка Р. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кілійської районної державної адміністрації Одеської області про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 працює вихователем у Дошкільному навчальному закладі ясла-садок «Дельфін» (далі - ДНЗ ЯС «Дельфін»), який підпорядкований Відділу освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області.

Позивачу з січня 2015 до грудня 2016 року включно посадовими особами відповідача не виплачувалася індексація заробітної плати, чим порушено норми трудового законодавства.

Актом перевірки Головного управління Держпраці в Одеській області від 19 травня 2016 року встановлено, що заробітна плата працівникам ДНЗ ЯС «Дельфін» у 2016 році зменшена, при цьому працівників установи не було попереджено за два місяці про зміну істотних умов праці, що призвело до порушення вимог частини третьої статті 32 КЗпП України.

Зазначає, що у грудні 2015 року сума індексації повинна була становити 922,26 грн, однак, відносно неї відбулося збільшення заробітної плати на 215,28 грн та було встановлено надбавку у розмірі 729 грн, що в сумарному виразі перевищило суму індексації, яку повинні були їй виплати у грудні 2015 року.

Позивач, також, вказала, що з січня до квітня 2016 року включно їй виплачувався лише посадовий оклад. Надбавка у розмірі 729 грн не нараховувалася та не виплачувалася.

На підставі викладеного ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог просила: зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй недораховану і невиплачену індексацію заробітної плати за період з 01 грудня 2015 року до 27 грудня 2016 року в розмірі 9 642,06 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року позов задоволено.

Зобов`язано Кілійську районну державну адміністрацію Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ненараховану і невиплачену індексацію заробітної плати за період з 01 грудня 2015 року до 27 грудня 2016 року в розмірі 9 642,06 грн, з подальшим утриманням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Кілійської районної державної адміністрації Одеської області в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зібраними у справі доказами підтверджено факт порушення відповідачем законодавства про працю в частині нарахування та виплати позивачу індексації заробітної плати за період з 01 грудня 2015 року до 27 грудня 2016 року, тому заявлені у позові вимоги підлягають задоволенню. Право працівника на оплату своєї праці не може залежати від надходження або ненадходження коштів із районного чи іншого бюджету, оскільки це питання повинно вирішуватися без порушення прав працівника.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що Кілійська районна державна адміністрація Одеської області не є належним відповідачем у справі, оскільки матеріали справи містять відомості щодо підпорядкування ДНЗ ЯС «Дельфін» Відділу освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Кілійська районна державна адміністрація Одеської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 знаходиться у трудових відносинах з Відділом освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, а не з Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області, тому відповідач є неналежним відповідачем та не може відповідати за порушення прав позивача.

Бюджетні установи за відсутності бюджетних асигнувань у кошторисі не мають права нараховувати суми індексації доходів працівників, оскільки такі дії призведуть до бюджетного правопорушення. Нарахування суми індексації за відсутності бюджетних асигнувань є порушення бюджетного законодавства.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17 травня 2018 справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що з 01 червня 2004 року ОСОБА_1 працює у ДНЗ ЯС «Дельфін», який підпорядкований Відділу освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області.

Згідно з листом Департаменту фінансів Одеської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2016 року керівники бюджетних установ мали вжити відповідних заходів по перерозподілу фонду оплати праці для забезпечення виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Відповідно до листа Кілійської районної державної адміністрації від 27 квітня 2016 року у бюджеті Відділу освіти на 2016 рік закладені витрати, пов`язані з виплатою працівникам закладів освіти Кілійського району заробітної плати до кінця поточного року. Відділ освіти, при формуванні бюджету на 2016 рік, використовував плани щодо виплати заробітної плати працівникам галузі освіти району, які були доведені до відділу на кінець 2015 року (кошти освітянської субвенції та кошти районного бюджету). Фінансова потреба, згідно з попереднім проектом бюджету у 2015 році, була задоволена не в повному обсязі. Враховуючи те, що згідно передбаченого бюджетом на 2016 рік фінансового ресурсу, виплата заробітної плати працівникам освітянської галузі Кілійського району забезпечена на 100 % відповідно до отриманих планових призначень, та констатують факт відсутності, на цей час, можливості здійснювати інші виплати, крім тих, які вже були закладені в бюджеті на 2016 рік.

З відповіді Головного управління Держпраці у Одеській області від 02 червня 2016 року вбачається, що управлінням Держпраці у Одеській області у межах повноважень розглянуто звернення заявників щодо порушення трудових прав працівників дошкільних закладів у частині нарахування індексації Відділом освіти Кілійської районної державної адміністрації; досліджено бухгалтерську документацію, надану установою, та встановлено, серед інших порушень законодавства про працю, порушення статті 33 Закону України «Про оплату праці», зокрема, не виплату індексації заробітної плати. За результатами перевірки складений акт, у зв`язку з допущеними порушеннями законодавства про працю керівнику установи виданий припис щодо усунення порушень трудового законодавства та відносно керівника установи і головного бухгалтера складені протоколи про адміністративне правопорушення.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 14 червня 2016 року встановлено, що з січня до травня 2016 року працівникам дошкільного навчального закладу ясла-садок «Дельфін» не нараховувалася й не виплачувалася індексація згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», у зв`язку з відсутністю в бюджеті фінансового ресурсу.

Суди також встановили, що сума невиплаченої ОСОБА_1 індексації її заробітної плати за період з 01 грудня 2015 року до 27 грудня 2016 року складає 9 642,06 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Вимогами частини шостої статті 95 КЗпП України визначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (далі - Порядок) визначаються правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Такі правила поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання.

Пунктом 1-1 Порядку визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що зібраними у справі доказами підтверджено факт порушення відповідачем законодавства про працю в частині нарахування та виплати позивачу індексації заробітної плати за період з 01 грудня 2015 року до 27 грудня 2016 року, тому заявлені у позові вимоги підлягають задоволенню.

Також суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що право працівника на оплату своєї праці не може залежати від надходження або ненадходження коштів з районного чи іншого бюджету, оскільки це питання повинно вирішуватися без порушення прав працівника, тому доводи касаційної скарги в цій частині є безпідставними.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року зазначено про свободу дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Європейський Суд не прийняв аргумент уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункти 23, 26).

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що Кілійська районна державна адміністрація Одеської області є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки ОСОБА_1 , яка працює у ДНЗ ЯС «Дельфін», фактично знаходиться у трудових відносинах з Відділом освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, а не з самою адміністрацією, з огляду на таке.

Суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановили, що ДНЗ ЯС «Дельфін» підпорядкований Відділу освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області.

Згідно з частиною першої статті 47 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» фінансове забезпечення місцевих державних адміністрацій здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій підзвітні та підконтрольні головам відповідних місцевих державних адміністрацій, а також органам виконавчої влади вищого рівня (частина друга статті 42 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»).

Встановлено, що Відділ освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області є структурним підрозділом вказаної адміністрації.

У низці випадків Європейський суд з прав людини визнавав державу відповідальною за борги підприємств незалежно від їх формальної класифікації у внутрішньодержавному праві (рішення від 30 листопада 2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», пункт 45, рішення від 04 квітня 2006 року у справі «Лисянський проти України», пункт 19, рішення від 03 квітня 2007 року у справі «Кооперативу Агрікола Слобозія-Ханесей проти Молдови», пункти 18,19, рішення від 12 квітня 2007 року у справі «Григор`єв та Какаурова проти Російської Федерації», пункт 35, рішення від 15 січня 2008 року у справі «Р. Качапор та інші проти Сербії». Отже, внутрішньодержавний правовий статус підприємства як самостійної юридичної особи сам по собі не звільняє державу від відповідальності за борги підприємств у межах Конвенції.

Отже, суди правильно вирішили заявлений ОСОБА_1 позов та обґрунтовано задовольнили вимоги саме до Кілійської районної державної адміністрації Одеської області.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кілійської районної державної адміністрації Одеської області залишити без задоволення.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк