Ухвала

01 березня 2019 року

м. Київ

справа № 712/4352/17

провадження № 61-196ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Хворовим Вадимом Володимировичем, на постанову апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_4, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання права власності у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, 1944 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 2010 року до 13 липня 2016 року.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу Черкаської міської ради задоволено.

Рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 14 червня 2018 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

16 жовтня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив касаційну скаргу на зазначену постанову апеляційного суду.

У зв'язку з несплатою судового збору ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано для усунення зазначених недоліків строк до 29 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та йому повернуто, оскільки заявник не в повному обсязі виконав вимоги ухвали про залишення його касаційної скарги без руху, а саме: не сплатив судового збору за вимоги майнового характеру (визнання права власності).

22 грудня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 через адвоката Хворова В. В. повторно направив касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Разом із касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року про залишення його касаційної скарги без руху сплатив судовий збір у сумі 1 280,00 грн, виходячи із розміру судового збору, сплаченого в суді першої інстанції. Разом з тим, ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2018 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто в зв'язку з несплатою судового збору за вимоги майнового характеру. Також зазначав, що одразу після ознайомлення з текстом ухвали Верховного Суду від 06 грудня 2018 року він повторно звернувся із касаційною скаргою та сплатив судовий збір у повному обсязі.

У зв'язку з визнанням наведених ОСОБА_1 причин пропуску строку на касаційне оскарження неповажними, ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Хворовим В.В.залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків, а саме для наведення підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.

15 лютого 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) на виконання вимог наведеної ухвали Верховного Суду адвокат ОСОБА_1 - Хворов В.В. направив заяву про усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги адвокат ОСОБА_1 повторно обґрунтовував пропуск строку на касаційне оскарження тим, що сплата судового збору в розмірі 1280 грн. була обумовлена сумою судового збору, сплаченого в суді першої інстанції. При цьому просив врахувати, що ним повторно подано касаційну скаргу зі сплатою судового збору в повному обсязі одразу ж після ознайомлення з ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2018 року.

Разом з тим, зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження, а саме невиконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху не можуть бути визнані поважними та бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 124 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Положення аналогічного змісту містить також частина третя статті 393 ЦПК України.

Оскільки наведені адвокатом ОСОБА_1, в заяві про усунення недоліків касаційної скарги, підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану адвокатом Хворовим Вадимом Володимировичем, на постанову апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_4, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько