Справа № 2-199/2011 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/2018/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.,

Алєшко А.С. представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, покликаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця Баірової Н.М. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-199/2011 від 27 лютого 2015 року про зобов`язання ОСОБА_3 знести самочинно здійснену прибудову до квартири АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви обґрунтовувалися тим, що квартира АДРЕСА_1 не перебуває у приватній власності, а в ній є зареєстрованими ще заявник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які мають ті самі права та обов`язки, як і боржник ОСОБА_3 , а отже згадані особи також повинні нести усі витрати щодо знесення самочинного будівництва. З урахуванням наведеного, заявник просив замінити боржника у виконавчому провадженні ВП №55405368 з примусового виконання виконавчого листа №2-199/2011 від 27 лютого 2015 року ОСОБА_3 на правонаступників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (т.2, а.с. 78).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28 серпня 2018 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 02 січня 2019 року про виправлення описок у згаданій ухвалі; т.2, а.с. 154-155) в задоволенні вище згаданої заяви ОСОБА_2 відмовлено за її безпідставністю (т.2, а.с. 95-96, 154-155).

Дану ухвалу оскаржив заявник ОСОБА_2

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити вимоги його заяви, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що він є зареєстрованим та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , а відтак стверджує, що знесення самочинної прибудови до цієї квартири стосується його прав та інтересів, а тому він є заінтересованою особою і у відповідності до частини 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» вправі був звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Стверджує, що не повідомлявся про час та місце розгляду судом його заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а відтак був позбавлений можливості дати будь-які пояснення з приводу звернення з даною заявою до суду (т.2, а.с. 112-114).

Судові повістки з викликом апелянта ОСОБА_2 та відповідачки (боржника) ОСОБА_3 в судове засідання на 28 жовтня 2019 року (надіслані за адресою, яка є зазначеною у апеляційній скарзі) в черговий раз повернулися до суду без їх вручення згаданим адресатам з довідкою пошти «інші причини» (т.2, а.с. 223-226).

Оглядом справи встановлено, що раніше, навіть будучи належним чином повідомленими судом про розгляд заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, заявник ОСОБА_2 та відповідачка (боржник) ОСОБА_3 в судові засідання не з`являлися (том 2, а.с. 61, 62, 64, 74, 92, 93, 133-135, 138, 168).

За наведених обставин колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивачки (стягувача), перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2015 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (який було подано до суду 13 листопада 2008 року) та зобов`язано відповідачку знести самочинно здійснену прибудову до квартири АДРЕСА_1 (т.1, 128-129, 214-215).

Заявник ОСОБА_2 є сином відповідачки (боржника у виконавчому провадженні) ОСОБА_3 (т.2, а.с. 42).

Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_3 вже зверталася до суду заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, а саме: її ( ОСОБА_3 ) на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (її чоловік), ОСОБА_2 (її син) та ОСОБА_6 (її донька), мотивуючи цю заяву тим, що згадані особи проживають разом з нею у квартирі АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 41).

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 01 червня 2018 року боржнику ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні її вище згаданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником (а.с. 67-68, 72): ОСОБА_3 цю ухвалу не оскаржувала.

Подана заявником ОСОБА_2 заява про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником аналогічна за змістом та вимогами до вище згаданої заяви ОСОБА_3 : заявник також просить замінити боржника у виконавчому провадженні на неї ж, ОСОБА_3 , а також і на ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , мотивуючи цю заяву тим, що згадані особи всі разом проживають у квартирі АДРЕСА_1 і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення … несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору» (т.2, а.с. 42).

Як вже зазначалося вище, за аналогічною заявою боржника ОСОБА_3 судом вже ухвалено судове рішення про відмову у її задоволенні, яке залишається в законній силі.

В той же час, ніхто і ніщо не забороняє заявнику ОСОБА_2 з власної ініціативи (як сину) прийняти посильну участь у вирішенні зобов`язань ОСОБА_3 (його матері і боржника у виконавчому провадженні) «що випливають», як «з договору найму жилого приміщення», так і з судових рішень, які набрали законної сили.

Щодо участі у виконанні цих зобов`язань ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , то згадані особи не уповноважували заявника ОСОБА_2 на представництво їхніх інтересів у суді (докази про це у матеріалах справи відсутні), а боржнику ОСОБА_3 судом вже відмовлено задоволенні її вимог про залучення цих осіб до виконавчого провадження в якості правонаступників боржника.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявиОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують, а тому цю апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 серпня 2018 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 02 січня 2019 року про виправлення описок у згаданій ухвалі) - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 01 листопада 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.