УХВАЛА

25 березня 2019 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.

з участю:

представника заявника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами судового наказу у справі за заявою про видачу судового наказу ОСОБА_3 про стягнення аліментів ( справа № 569/10648/18) , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з заявою про перегляд судового наказу про стягнення з неї аліментів на користь заявника.

Просить скасувати судовий наказ судді Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/10648/18, виданий 26.06.2018р. на підставі заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Просила відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, про стягнення з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву мотивує тим, що 26 червня 2018 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано судовий наказ у справі № 569/10648/18 був виданий судовий наказ про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 . В своїй заяві, ОСОБА_3 свідомо ввів суд в оману , зазначивши, що донька проживає разом з ним, скориставшись тим, що вул.Панфілівців була перейменована на вул.Моїсея Базіна . Суд помилково прийняв протизаконне рішення. Під час розлучення з ним питання про місце проживання дитини не ставилось. Майже за 20 років подружнього життя вони разом здобули чимало статків : 2 мікроавтобуси , магазин побутової техніки , численну побутову техніку німецького походження , земельну ділянку , 2 будинки. Справа зі стягнення аліментів була задумана , аби позбавити її шалених статків , які приховував від неї колишній чоловік та вижити її з помешкання яке в елітному районі оформлено на неї. Колишній чоловік ( стягувач по справі ) позбавив її джерел для існування . Гроші, які є спільним майном подружжя , він забрав собі. Оскільки вони разом виховують та утримують їхню спільну дитину , підстав для звернення до суду про стягнення аліментів у стягувача не було. Оскільки ОСОБА_3 безсоромно обманув суд , що призвело до незаконного ухвалення рішення , а донька ні за яких обставин не буде передана на виховання батька , просила скасувати судовий наказ від 26.06.2018 року по справі № 569/10648/18 .

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, яка діє згідно ордеру № 026, заяву підтримала з мотивів викладених в ній та додатково пояснила, що за рішенням суду не визначено з ким залишити дитину на вихованні (проживанні). Сторони проживають разом в одній квартирі за адресою м.Рівне, вул. М.Базіна, 19 . Просила заяву задовольнити та скасувати судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1

Стягувач ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву не визнав та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частина 8 ст. 170 ЦПК України визначає, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно із ч. 2ст. 423 ЦПК Українипідставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із п. 4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пункт 7 даної Постанови визначає, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Судовим розглядом встановлено, що між заявником і божником існує спір про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 20.12.2004р.н.

Наказом Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/10648/18, виданого 26.06.2018р. на підставі заяви ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 07.06.2018р. і до досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, судом встановлено, що ухвалою суду від 18.10.2018р. скасовано судовий наказ Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/14056/18, виданий 13.08.2018р. на підставі заяви ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25% від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.07.2018р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК україни за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуютьсяу частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що на час винесення спірного судового наказу боржниця ОСОБА_1 проживала разом з дитиною за адресою: м.Рівне, вул. М.Базіна, 19, що підтверджено в судовому засіданні заявником і боржником, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України дана обставина не потребує доказування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людинисправа «Желтяков проти України» (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania)).Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia)).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є підставною та обґрунтованою, оскільки під час видачі судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, суддею не було досліджено чи дійсно мати дитини ОСОБА_1 не утримує неповнолітню доньку матеріально.

Згідно із ч. 3ст. 429 ЦПК Україниза результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення з тих підстав, що між сторонами існує спір щодо стягнення аліментів, судовий наказ підлягає до скасування та у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3 слід відмовити. На підставі викладеного, керуючись ст. ст.259-261,423-429 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Судовий наказ Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/10648/18, виданий 26.06.2018р. на підставі заяви ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2018р. і до досягнення дитиною повноліття, скасувати .

ОСОБА_3 у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас