№ 207/4094/18
№ 2/207/270/19
18 березня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Юрченко І.М.
при секретарі Сівачук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заочно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 19 квітня 2002 року, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №1-1228, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, набула права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (Леніна) у м. Камянське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області.
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 серпня 2003 року, за позивачкою у повному обсязі визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ).

В листопаді 2005 року, між позивачкою та відповідачем громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_2, був укладений шлюб. Після чого ОСОБА_2 був зареєстрований в зазначеній квартирі, що підтверджується довідкою про склад сімї №2/33518 від 12.11.2018 року.

З 2009 року відповідач ОСОБА_2Г проживає у Російській Федерації в м. Сочі, де саме позивачу не відомо.

11 січня 2012 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, шлюб між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний.

В квартирі окрім позивачки зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Разом з цим у добровільному порядку з місця реєстрації відповідач не знявся.

Відповідач з 2009 року в квартирі АДРЕСА_1 (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) не проживає, а отже втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин.

Оскільки в квартирі відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на нього, чим об'єктивно порушуються права позивачки, неможливо оформити субсидію, тому змушена звернутися за захистом до суду.

На підставі зазначеного позивачка просить: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 5 у будинку № 68 по проспекту Свободи (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ), Дніпропетровської області.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_5 не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу за його відсутністю та за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання та оголошенням на сайті.

Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 19 квітня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1-1228 (ар.с.7), ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 (Леніна) у м. Камянське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 серпня 2003 року, за позивачкою ОСОБА_1 у повному обсязі визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) (ар.с.10).

Відповідно до ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за номером витягу: 1630768 від 02.10.2003 року, реєстраційний номер: 2888417, номер запису: 22221 в книзі: 155, (ар.с.8), квартира АДРЕСА_2 (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ), належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Відповідно до рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 січня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний (ар.с.9). Даним судовим рішенням також було встановлено, шо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини з 2009 року.

Відповідно до довідки № 2/33518 від 12.11.2018 року про реєстрацію та склад сімї, виданої ТОВ «ЄРЦ КП», зареєстрованими за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, значаться: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ар.с.11).

Факт реєстрації відповідача в квартирі АДРЕСА_3 підтверджено довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області від 14.12.2018 року (ар.с.16).

Відповідно до акту про не проживання осіб від 14.11.2018 року, затвердженим директором КП КМР «УКОЖФ» ОСОБА_7, в квартирі АДРЕСА_4, ОСОБА_2 зареєстрований, однак не мешкає з грудня 2009 року (ар.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений й його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, у тому числі факт не проживання відповідача у вказаній квартирі з грудня 2009 року. Тому, позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 до ОСОБА_2, РНОКПП не відомий, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, третя особа: відділ реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 5 в будинку № 68 по проспекту Свободи у м. Камянське, Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Юрченко