гСправа № 358/863/19 Провадження № 2/358/478/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» про визнання недійсним протоколу, незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 14 червня 2019 року звернувся до Богуславського районного суду Київської області з позовом до Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд», в якому просить: визнати незаконним та недійсним протокол Загальних зборів членів Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №28.03.2019 від 28 березня 2019 року; визнати протиправним і скасувати наказ Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №7к-1 від 28 березня 2019 року про його звільнення з посади Голови МБО «Агробуд»; поновити його ( ОСОБА_1 ) на посаді Голови Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд»; стягнути з Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що наказом Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №22-к від 29.12.2017 його було призначено на посаду Голови Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд».

На 28.03.2019 були призначені загальні збори членів Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд», які були скликанні з порушенням порядку встановленого Статутом, а тому він не приймав участі у вказаних Загальних зборах.

Після проведення Загальних зборів членів МБО «Агробуд» позивачу повідомили, що він тимчасово усунений від виконання обов`язків Голови Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд».

На початку червня 2019 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб він дізнався про своє звільнення та наявність протоколу №28.03.2019 від 28 березня 2019 року, відповідно до якого його було звільнено з посади голови Кооперативу та передано усі повноваження виконавчому директору Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» ОСОБА_3 , який не є членом кооперативу та буде виконувати свої обов`язки на основі контракту та статуту.

Позивач вважає незаконним протокол Загальних зборів членів Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №28.03.2019 від 28 березня 2019 року та незаконним його звільнення, оскільки таке рішення було прийнято з порушенням положень Статуту та норм Кодексу законів про працю України.

Так, на переконання позивача загальні збори членів МБО «Агробуд», які були проведені 28.03.2019 були скликані та проведені з порушенням п. 12.3, п. 12.7 п.п. 13.2.10 п. 13.2 Статуту, оскільки саме він як Голова Кооперативу повинен був скликати загальні збори, але члени Кооперативу, які мають не менше третини голосів або член, який володіє 50% пайового фонду Кооперативу, не звертались із вимогою про скликання Загальних зборів членів Кооперативу на 28.03.2019 та він як Голова Кооперативу не приймав рішення про скликання Загальних зборів членів Кооперативу на 28.03.2019, або не скликання таких зборів.

В порушення п. 12.4 та п. 12.5 Статуту його (позивача) не було належним чином повідомлено про дату, місце, час проведення та порядок денних зборів членів Кооперативу, що відбулися 28.03.2019, оскільки він не був повідомлений ні за 10 днів, ні за 3 дні до визначеного строку їх проведення шляхом направлення рекомендованого листа.

Також позивач вказує на те, що згідно п. 13.4 Статуту повноваження голови Кооперативу можуть бути припинені за рішенням Загальних зборів. Тобто, положення Статуту передбачають прийняття рішення Загальними зборами членів Кооперативу виключно про припинення повноважень Голови Кооперативу, а не про звільнення з посади Голови Кооперативу, але в рішенні Загальних зборів від 28.03.2019, оформленому протоколом №28.03.2019, вказано про звільнення позивача з посади Голови Кооперативу.

Щодо відсутності підстав для прийняття рішення оформленого протоколом Загальних зборів членів Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №28.03.2019 від 28 березня 2019 року про звільнення, позивач вказує на те, що згідно п. 13.4 Статуту повноваження голови Кооперативу можуть бути припинені за рішення Загальних зборів у разі: прийняття рішення та/або вчинення правочинів від імені Кооперативу, які завдали чи могли завдати збитків Кооперативу, завдати шкоди діловій репутації Кооперативу, але на момент прийняття рішення Загальних зборів від 28.03.2019, підстави визначені п. 13.4 Статуту були відсутні.

Відповідно до протоколу Загальних зборів №28.03.2019 від 28 березня 2019 року причиною звільнення позивача стали ті обставини, що «... Голова Кооперативу ОСОБА_1 укладав сумнівні договори на значні суми 9 237 738 грн. та 33 515 513 грн., без погодження з іншими членами Кооперативу, дані дії визивають сумнів щодо врахування інтересів та захисту інтересів усіх членів Кооперативу ...».

Заперечуючи вказані обставини позивач зазначає, що жодною нормою Статуту, в тому числі п. 13.2 Статуту, чи діючого законодавства України не передбачено обов`язок Голови Кооперативу погоджувати умови договорів із членами Кооперативу. Більше того, серед прав членів Кооперативу, що передбачені п. 6.1 Статуту, не передбаченого такого права як погодження договорів, що укладаються Головою Кооперативу.

Що стосується інших обставин, а саме «...дані дії... можуть завдати збитків Кооперативу та шкоди діловій репутації, адже відкрито кримінальне провадження №000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України відносно голови ОСОБА_1 стосовно розкрадання бюджетних коштів та виявлено порушення ведення фінансово-господарської діяльності Кооперативу», позивач вказує на те, що наявність кримінального провадження №000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України не підтверджує факт заподіяння шкоди Кооперативу, а лише свідчить про початок досудового розслідування та встановлення наявності чи відсутності вчиненого кримінального злочину.

Крім цього, згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тому позивач вважає, що для його звільнення були відсутні підстави передбачені п. 13.4 Статуту, як наслідок звільнення є незаконним.

Оскільки рішення Загальних зборів від 28.03.2019, яке оформлене протоколом №28.03.2019 про звільнення позивача було прийнято з порушенням порядку скликання та проведення Загальних зборів, суперечить положенням Статуту МБО «Агробуд» і є незаконним, тому як наслідок повинно бути визнано недійсним наказ Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №7к-1 від 28 березня 2019 року про звільнення позивача з посади Голови МБО «Агробуд».

Щодо строків звернення з позовом до суду позивач вказав на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Натомість, позивача не було ознайомлено з наказом №7к-1 від 28.03.2019 про звільнення та не вручена його копія. При цьому, будь-яких актів про відмову від підписання 28.03.2019 або будь-яких інших документів в цей день не складалось. 28.03.2019 до підприємства, де знаходився позивач, приїхав член МБО «Агробуд» ОСОБА_4 із охороною та повідомив про відсторонення позивача від роботи Голови Кооперативу. При розмові в кабінеті був лише позивач та ОСОБА_4 , будь-яких інших осіб не було, і під час розмови про ознайомлення з будь-якими документами не йшлося та позивачу будь-яких документів для ознайомлення не надавали.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 47 Кодексу законів про працю України на відповідача покладається обов`язок вручення у день звільнення копії наказу про звільнення. У разі, не отримання з певних причин позивачем копії наказу, такий наказ міг бути надісланий поштовим відправлення із врученням.

Крім того складання акту про відмову працівника від ознайомлення з наказом та отримання його копії, хоч в даному випадку він не складався, не звільняє роботодавця від обов`язку вручити копію такого наказу. Тому МБО «Агробуд» зобов`язано було вручити позивачу копію наказу в будь-якому випадку.

Враховуючи те, що позивачу не було вручено ні оскаржуваного протоколу, ні наказу про звільнення, він не пропустив строку передбаченого ч. 1 ст. 232 Кодексу законів про працю України, оскільки такий строк рахується з моменту вручення відповідних документів, а не з моменту складання акту про відмову працівника від ознайомлення з наказом та отримання його копії, який в дійсності не складався.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник за договором про надання правничої допомоги ОСОБА_2 позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Представник відповідача Огієнко О.Ф. в своєму відзиві на позов та в судовому засіданні позов не визнала, висловила заперечення проти вимог позивача, в яких зазначила, що ОСОБА_1 , як Голова Кооперативу, уклав договори на значні суми, а саме 9 237 738,00 грн. та 33 515 513,00 грн. Члени Кооперативу вважали їх за сумнівні та такі, що не відповідають цілям, інтересам та меті діяльності МБО «Агробуд». Для уникнення подальших негативних обставин Член Кооперативу, що володіє більш ніж 50 відсотків пайового фонду Кооперативу виніс рішення про проведення загальних зборів Членів Кооперативу.

При цьому представник відповідача наголосила на тому, що позивач в уточненій позовній заяві перекручує та викладає інформацію, яка не відповідає дійсності та перекручує пункти Статуту Кооперативу на власний розсуд.

Так, позивачем зазначено, що загальні збори учасників Кооперативу мають скликатися Головою кооперативу, однак якщо розглянути пункти Статуту то там зазначається, що Голова Кооперативу може скликати дані загальні збори, а у разі необхідності член Кооперативу, що володіє більш як 50 відсотків пайового фонду Кооперативу може прийняти рішення про проведення загальних зборів. Тому рішення про проведення загальних зборів членів Кооперативу МБО «Агробуд» прийнято у відповідності з положеннями Статуту Кооперативу.

В зв`язку з тим, що на момент прийняття рішення про проведення загальних зборів Кооперативу позивач знав про бажання членів Кооперативу винести на обговорення питання про припинення повноважень Голови Кооперативу існувала вірогідність у зриві проведення загальних зборів членів Кооперативу. А тому членом Кооперативу, який володіє більш ніж 50 відсотків пайового фонду Кооперативу добросовісно було повідомлено абсолютно всіх членів Кооперативу, а також Голову Кооперативу, як про час і місце проведення загальних зборів так і перелік питань, які планувалося винести на голосування.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що отримав повідомлення про скликання Загальних зборів членів Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд».

Відповідно до п. 12.5 Статуту Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд»: «Член Кооперативу та/або асоційований член Кооперативу вважаються повідомленими належним чином про дату, місце та час проведення загальних зборів, якщо на їх адресу, електронну адресу, зазначену в реєстрі членів та асоційованих членів Кооперативу, направлено рекомендований лист, електронний лист чи вони отримали телефонний дзвінок з відповідним повідомленням, факс.

З огляду на вище зазначене в Статуті Кооперативу не надано переваги якомусь із способів повідомлення про проведення загальних зборів.

Позивач, будучи повідомленим про проведення загальних зборів, свідомо проігнорував участь в них.

Зважаючи, що одним із питань, що розглядалися на загальних зборах Кооперативу було припинення повноважень голови Кооперативу в зв`язку з укладенням сумнівних договорів, як зазначає сам позивач, в день проведення загальних зборів Кооперативу 28.03.2019 року до нього приїжджав Член Кооперативу ОСОБА_4 та повідомив про проведення загальних зборів Кооперативу, на яких було винесено рішення про звільнення Голови Кооперативу Дятленка В.А .

В матеріалах судової справи наявні письмові пояснення начальника охорони МБО «Агробуд» про те, що після 28.03.2019 року ОСОБА_1 неодноразово приїздив та перебував на території Кооперативу.

З огляду на це, також викликає сумнів той факт, що ОСОБА_1 міг не знати про своє звільнення 28.03.2019 року. Адже в кабінеті за його робочим місцем на моменти приїздів до МБО «Агробуд» вже перебував інший Голова Кооперативу. Нового Голову Кооперативу ОСОБА_7 . ОСОБА_1 знав, оскільки він неодноразово виконував функції виконуючого обов`язки Голови Кооперативу.

Крім цього, представник відповідача звернула увагу на те, що у разі якщо ОСОБА_1 вважав, що він являється Головою Кооперативу після 28.03.2019 року, то як мінімум мав з`являтися на своєму робочому місці, спілкуватися з бухгалтером та підписувати видатковий ордер про виплату авансу та заробітної плати працівникам МБО «Агробуд».

Виходячи з того, що позивач зазначає, що не знав про своє звільнення з 28.03.2019 року до початку червня 2019 року, то як мінімум 5 разів він був зобов`язаний підписати видатковий ордер та виплатити заробітну плату, як працівникам МБО «Агробуд» так і безпосередньо собі.

На даний момент позивач стверджує, що не знав, що він звільнений і вважав себе Головою Кооперативу, але чомусь не приймав рішення про виплату заробітної плати собі, а на даний момент однією з вимог уточненої позовної заяви є стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу, яке виникає тільки в тому разі якщо працівника звільнили. Дану виплату позивач розраховує з моменту винесення рішення 28.03.2019 року, а не з моменту коли він нібито дізнався про своє звільнення (початок червня), що також ставить під сумнів необізнаність позивача про своє звільнення. Тому сторона відповідача вважає, що позивач свідомо стверджує про незнання про своє звільнення до початку червня 2019 року з метою приховання пропуску строку оскарження рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Кооперативу МБО «Агробуд».

Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутись безпосередньо до суду з заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення наказу про звільнення чи видачі трудової книжки.

Статтями 43, 68 Конституції України встановлено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються законодавством про працю та іншими актами законодавства, прийнятими згідно до нього. Власник, або уповноважений ним орган повинен неухильно додержуватися законодавства про працю.

У ч. 2 ст. 3 ЦПК України закріплено, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Конвенцією Міжнародної організації праці № 158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця», ратифікованою Україною 04.02.1994 р., визначено, що тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 з 29 грудня 2017 року перебував у трудових відносинах з Міжгосподарським будівельним об`єднанням «Агробуд» на посаді Голови Кооперативу, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 12).

Згідно копії протоколу №28.03.2019 Загальних зборів власників (членів) Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» від 28 березня 2019 року на Загальних зборах членів МБО «Агробуд» було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Кооперативу та передано усі повноваження виконавчому директору Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» ОСОБА_3 , який не є членом кооперативу та буде виконувати свої обов`язки на основі контракту та статуту.

Із копії наказу Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №7к-1 від 28 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади Голови МБО «Агробуд» 28 березня 2019 року у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Підстава звільнення: Протокол №28.03.2019 Загальних зборів власників (членів) Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» від 28 березня 2019 року.

Вказаний наказ видано виконавчим директором МБО «Агробуд» ОСОБА_7 .

Відповідно до п. 15.2 Статуту МБО «Агробуд» виконавчий директор виконує свою роботу та функції покладені на нього, згідно контракту та Статуту з дати підписання контракту.

Відповідно до п. 15.3 Статуту МБО «Агробуд» виконавчий директор приймає на себе делеговані йому повноваження головою Кооперативу, попередньо погоджені умовами контракту та Статуту.

Відповідно до п. 15.4 Статуту МБО «Агробуд» виконавчий директор приймає на роботу та звільняє штатних працівників, несе відповідальність за дотриманням Кооперативом трудового законодавства.

Статутом МБО «Агробуд» визначені повноваження Голови Кооперативу, а саме згідно п. 13.2.7 Статуту Голова Кооперативу приймає на роботу та звільняє штатних працівників, несе відповідальність за дотриманням Кооперативом трудового законодавства.

Згідно п.13.6 Статуту Голова Кооперативу може делегувати свої повноваження виконавчому директору за погодженням головою загальних зборів та з дати підписання контракту з виконавчим директором. У разі делегування повноважень на виконавчого директора Кооперативу, Голова Кооперативу делеговані повноваження не виконує (п. 13.7 Статуту).

З урахуванням зазначених положень Статуту МБО «Агробуд» слідує висновок, що виконавчий директор МБО «Агробуд» може видавати накази про звільнення за наступних умов: повноваження про прийняття та звільнення з роботи штатних працівників МБО «Агробуд» делеговані виконавчому директору Головою Кооперативу; має бути погодження голови загальних зборів; повинен бути укладений та підписаний контракт з виконавчим директором.

Натомість, сторона відповідача в судовому засіданні не довела того факту, що виконавчий директор МБО «Агробуд» станом на 28 березня 2019 року мав достатні повноваження щодо звільнення з роботи штатних працівників МБО «Агробуд».

Так, згідно копії протоколу №07.02.2019 Загальних зборів власників (членів) МБО «Агробуд» від 07.02.2019 (а.с. 101-103) вбачається, що Загальні збори делегували повноваження Голови Кооперативу, в тому числі щодо прийняття та звільнення з роботи штатних працівників, виконавчому директору ОСОБА_7 , але стороною відповідача не надано суду доказів про те, що з виконавчим директором ОСОБА_7 було укладено та підписано контракт.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що наказ про звільнення позивача з посади Голови МБО «Агробуд» був виданий не уповноваженою особою.

Щодо наявності підстав для звільнення, які вказані в наказі про звільнення, а саме п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, - припинення повноважень посадової особи, та зважаючи, що видання наказу було похідним від прийняття рішення Загальними зборами власників (членів) Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» від 28 березня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Кооперативу, суд дослідивши положення Статуту МБО «Агробуд» та інші докази по справі приходить до висновку про незаконність протоколу№28.03.2019 Загальних зборів власників (членів) Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» від 28 березня 2019 року.

Так, згідно п. 12.3 Статуту Загальні збори МБО «Агробуд» проводяться щорічно. Вони можуть скликатися позачергово за рішенням Голови Кооперативу, на вимогу не менше третини його членів, а у випадку необхідності за індивідуальними рішенням Члена кооперативу, який володіє більш ніж 50% пайового фонду кооперативу.

Згідно п.п. 13.2.10 п. 13.2 Статуту голова Кооперативу має право скликати загальні збори членів Кооперативу і контролює виконання прийнятих ними рішень.

Тобто, положення Статуту визначають, що рішення про скликання зборів приймається Головою Кооперативу, в тому числі і на вимогу не менше третини його членів або за рішенням члена Кооперативу, який володіє більше 50% пайового фонду кооперативу.

Порядок скликання зборів визначений п. 12.7 Статуту.

Відповідно до п. 12.7 Статуту позачергові збори членів Кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження вимоги про їх скликання. У разі незабезпечення головою Кооперативу скликання позачергових зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагають їх скликання, протягом 20 днів, а у випадку скликання зборів за індивідуальним рішенням Члена Кооперативу, який володіє більш ніж 50% пайового фонду протягом 3 днів з дня прийняття рішення про скликання.

Виходячи з положень п. 12.7 Статуту у разі прийняття будь-яким із ініціаторів (Голова Кооперативу, третина членів Кооперативу або член, який володіє 50% пайового фонду Кооперативу) рішення про скликання зборів Голова Кооперативу повинен забезпечити скликання зборів. Лише у разі незабезпечення скликання зборів Головою Кооперативу вони можуть бути скликані протягом 20 днів або 3 днів (у разі прийняття рішення членом, який володіє 50% пайового фонду Кооперативу).

Позивач в судовому засіданні пояснив, що він як Голова Кооперативу не приймав рішення про скликання Загальних зборів членів Кооперативу на 28.03.2019 або не скликання таких зборів.

Відповідачем не надано суду доказів про те, що до позивача як Голови Кооперативу зверталися члени Кооперативу, які мають не менше третини голосів або член, який володіє 50% пайового фонду Кооперативу, із вимогою про скликання Загальних зборів членів Кооперативу на 28.03.2019.

Згідно п. 12.4 Статуту про дату, місце, час проведення та порядок денних зборів члени Кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення шляхом направлення рекомендованих листів на їх адреси або телефонним зв`язком або шляхом направлення листа електронною поштою, факсу, а у випадку необхідності не пізніше ніж за 3 дні до визначеного строку їх проведення шляхом обов`язкового направлення рекомендованих листів на їх адреси або телефонним зв`язком або шляхом направлення листа електронною поштою, факсу гідно терміновості отримання повідомлення.

Згідно п. 12.5 Статуту член Кооперативу та/або асоційований член вважаються належним чином повідомлені про дату, місце та час проведення загальних зборів, якщо на їх адресу, зазначену в реєстрі членів та асоційованих членів Кооперативу, направлено рекомендований лист, електронний лист чи вони отримали телефонний дзвінок з відповідним повідомленням, факс.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, що позивача було повідомлено про дату, місце, час проведення та порядок денних зборів членів Кооперативу, що відбулися 28.03.2019 року, з дотриманням положень п. 12.5 Статуту.

Згідно п. 13.4 Статуту повноваження голови Кооперативу можуть бути припинені за рішенням Загальних зборів.

Тобто, положення Статуту передбачають прийняття рішення Загальними зборами членів виключно про припинення повноважень Позивача, а не про звільнення з посади Голови Кооперативу .

Дане положення Статуту кореспондується з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, згідно якого трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Щодо відсутності підстав для прийняття рішення оформленого протоколом Загальних зборів членів Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №28.03.2019 від 28 березня 2019 року про звільнення, суд враховує, що згідно п. 13.4 Статуту повноваження голови Кооперативу можуть бути припинені за рішення Загальних зборів у разі: прийняття рішення та/або вчинення правочинів від імені Кооперативу, які завдали чи могли завдати збитків Кооперативу, завдати шкоди діловій репутації Кооперативу.

Відповідно до протоколу Загальних зборів №28.03.2019 від 28 березня 2019 року причиною звільнення позивача стали ті обставини, що «... Голова Кооперативу ОСОБА_1 укладав сумнівні договори на значні суми 9 237 738 грн. та 33 515 513 грн., без погодження з іншими членами Кооперативу, дані дії визивають сумнів щодо врахування інтересів та захисту інтересів усіх членів Кооперативу ...».

Статутом МБО «Агробуд», в тому числі п. 13.2 Статуту, чи діючого законодавства України не передбачено обов`язок Голови Кооперативу погоджувати умови договорів із членами Кооперативу. Крім того, серед прав членів Кооперативу, що передбачені п. 6.1 Статуту, не передбаченого такого права як погодження договорів, що укладаються Головою Кооперативу.

Що стосується інших обставин, а саме «...дані дії... можуть завдати збитків Кооперативу та шкоди діловій репутації, адже відкрито кримінальне провадження №000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України відносно голови ОСОБА_1 стосовно розкрадання бюджетних коштів та виявлено порушення ведення фінансово-господарської діяльності Кооперативу», суд вважає, що наявність кримінального провадження №000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України не підтверджує факт заподіяння шкоди Кооперативу, а лише свідчить про початок досудового розслідування та встановлення наявності чи відсутності вчиненого кримінального злочину.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

В судовому засіданні стороною відповідача не доведено, що укладені договори Головою Кооперативу Дятленком В.А. на значні суми 9 237 738 грн. та 33 515 513 грн. були сумнівні і яким чином дані договори завдали чи могли завдати збитків Кооперативу, завдати шкоди діловій репутації Кооперативу, а тому суд вважає, що були відсутні підстави для припинення повноважень посадової особи, які передбачені п. 13.4 Статуту, як наслідок звільнення позивача є незаконним.

Щодо достовірності відомостей викладених в протоколі, суд звертає увагу на те, що в протоколі Загальних зборів членів Кооперативу зазначено, що ОСОБА_1 був зареєстрований та приймав участь у зборах.

В судовому засіданні позивач категорично заперечив свою участь в проведенні Загальних зборів МБО «Агробуд» 28.03.2019.

Крім того, представник відповідача в своєму відзиві на позов в п. 6 (а.с. 139) зазначила, що позивач будучи повідомленим про проведення загальних зборів, свідомо проігнорував участь в них.

За вказаних обставин вбачається, що протокол Загальних зборів членів МБО «Агробуд» №28.03.2019 від 28 березня 2019 року містить неправдиві відомості щодо участі в Загальних зборах Голови Кооперативу ОСОБА_1 .

Оскільки рішення Загальних зборів від 28.03.2019, яке оформлене протоколом №28.03.2019 про звільнення позивача було прийнято з порушенням порядку скликання та проведення Загальних зборів, суперечить положенням Статуту МБО «Агробуд», містить недостовірну інформацію і є незаконним, тому як наслідок повинно бути визнано недійсним наказ Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №7к-1 від 28 березня 2019 року про звільнення позивача з посади Голови МБО «Агробуд» з урахуванням також тих обставин, що виконавчий директор МБО «Агробуд» не мав повноважень на видання оскаржуваного наказу, про що було зазначено вище.

Щодо строків звернення з позовом до суду позивача суд звертає увагу на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Сторона відповідача надала суду копію акту про відмову позивача від ознайомлення з наказом про звільнення та отримання заробітної плати (а.с. 116).

Натомість, в даному акті не відображено про відмову позивача отримати копію наказу, а тому в даному випадку відповідач не виконав обов`язку вручити позивачу копію такого наказу.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58:

1.1 Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

2.3. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

2.26. Записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

2.27. Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

4.1. У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

4.2. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

В судовому засіданні встановлено, що трудова книжка на час розгляду справи знаходиться у позивача ОСОБА_1 . При огляді оригіналу трудової книжки встановлено, що в ній відсутній запис про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови МБО «Агробуд».

Враховуючи те, що позивачу не було вручено ні оскаржуваного протоколу, ні наказу про звільнення, ні належним чином оформленої трудової книжки із записом про звільнення, суд вважає, що позивач не пропустив строку передбаченого ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, оскільки такий строк рахується з моменту вручення відповідних документів (копії наказу про звільнення та трудової книжки), а не з моменту складання акту про відмову працівника від ознайомлення з наказом про звільнення.

При вирішенні даного спору суд враховує вимоги Європейської соціальної хартії, обов`язок з дотримання якої Україна взяла на себе відповідно до закону України від 14 вересня 2006 року №137-VПро ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) та якої не дотримався відповідач.

Так, відповідно до п.1 ч. 1 Європейської соціальної хартії, кожна людина повинна мати можливість заробляти собі на життя професією, яку вона вільно обирає. Працюючі жінки у разі материнства мають право на особливий захист. Усі працівники мають право на захист у випадках звільнення. Кожна людина має право на захист від бідності та соціального відчуження. (пункти 8, 24, 30 ч. І вказаної Хартії)

Відповідно до ст.20 ч. ІІ Європейської соціальної хартії з метою забезпечення ефективного здійснення права на рівні можливості та рівне ставлення у вирішенні питань щодо працевлаштування та професії без дискримінації за ознакою статі Сторони зобов`язуються визнавати це право і вживати відповідних заходів для забезпечення його застосування або для сприяння його застосуванню у таких галузях:

a) працевлаштування, захист від звільнення та професійна реінтеграція;

b) професійна орієнтація, підготовка, перепідготовка та перекваліфікація;

c) умови працевлаштування і праці, включаючи винагороду;

d) професійний ріст, включаючи просування по службі.

Статтею 24 ч. ІІ вказаної Хартії з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення Сторони зобов`язуються визнати:

a) право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов`язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби;

b) право працівників, звільнених без поважної причини, на належну компенсацію або іншу відповідну допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 23 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в частині недопущення звільнення працівника без достатніх підстав, а також не довів в судовому засіданні наявність законної підстави для звільнення.

Тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що звільнення позивача було проведено без дотримання вимог дотримання вимог Статуту МБО «Агробуд» та без наявності законних підстав для звільнення, а тому необхідно визнати незаконним та недійсним протокол Загальних зборів членів Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №28.03.2019 від 28 березня 2019 року та визнати протиправним та скасувати наказ Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №7к-1 від 28.03.2019 про звільнення Голови Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» ОСОБА_1 28 березня 2019 року у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки відповідачем було звільнено позивача незаконно, відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України позивач має бути поновлений на роботі у відповідача на посаді Голови Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» з 28 березня 2019 року.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який вирішує трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу (ч.2 ст. 235 КЗпП України).

Вирішуючи питання щодо виплати відповідачем середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь позивача, суд враховує довідку про доходи від 27.09.2019 року (а.с. 145), згідно якої заробітна плата позивача за останні два місяці перед звільненням складала 6336,5 грн.

Відповідно до приписів ст.27 Закону України «Про оплату праці» та правил, передбачених Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 162,47 грн.( 6336,5 грн. : 39 робочих днів у лютому- березні 2019 року = 162,47 грн.). Середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.03.2019 по день постановлення рішення становитиме 22258 гривень 39 коп. (162,47 грн. х 137 робочих днів = 22258,39 грн.).

Натомість, позивач за своїм розрахунком просить стягнути із відповідача 19518,51 грн.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому з урахування диспозитивності цивільного судочинства суд стягує із відповідача заявлену позивачем суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 19518,51 грн.

Згідно положень ст. 141 ч. 6 ЦПК України стягнути із МБО «Агробуд» на користь держави судовий збір в розмірі 1921 грн.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141, 259, 263, 264, 265, п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 41, 116, 232, 233, 235 Кодексу законів про працю України, розділом 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та недійсним протокол Загальних зборів членів Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №28.03.2019 від 28 березня 2019 року та визнати протиправним та скасувати наказ Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» №7к-1 від 28.03.2019 про звільнення Голови Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» ОСОБА_1 28 березня 2019 року у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді Голови Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» з 28 березня 2019 року.

Стягнути із Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 19518 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 51 коп.

У відповідності до ч. 5 ст. 235 КЗпП України та п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Стягнути із Міжгосподарського будівельного об`єднання «Агробуд» на користь держави судовий збір в розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме через Богуславський районний суд Київської області.

Повний тест судового рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов