Ухвала

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 570/894/16-ц

провадження № 61-32705св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: відділ культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації, Заборольська сільська рада Рівненського району Рівненської області, начальник відділу культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2016 року в складі судді Красовського О. О. та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 06 липня 2017 року в складі колегії суддів: Хилевич С. В., Шимків С. С., Григоренко М. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації, Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області, начальника відділу культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 28 грудня 2015 року він звернувся до Заборольського сільського голови з заявою щодо погодження йому відпуски як почесному донору, проте замість отриманого погодження сільський голова примусив його написати заяву про припинення трудового договору на підставі пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП України. Зрозумівши, що у подальшому його можуть звільнити з роботи, він написав іншу заяву, в якій просив припи6нити протиправні дії Заборольського сільського голови, а також просив не розглядати та не приймати до уваги раніше написану ним заяву про припинення трудового договору. Проте начальник відділу культури та туризму Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області 04 січня 2016 року видав наказ про його звільнення.

Враховуючи те, що він не мав наміру звільнятися з роботи, позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ від 04 січня 2016 року № 1-к про його звільнення з роботи, поновити його на посаді завідувача клубом с. Забороль Рівненського району Рівненської області, стягнути з Заборольської сільської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 липня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що звільнення позивача проведено відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстав для його поновлення на роботі немає.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 06 липня 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що ухвалюючи оскаржувані рішення суди неповно встановили фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема не надали належної оцінки факту негайної подачі ним заяви про протиправні дії сільського голови, а також інших заяв, що свідчить про відсутність особистого бажання звільнятися з роботи.

У вересні 2017 року представник відділу культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив скаргу відхилити, рішення судів залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Справу розподілено судді-доповідачу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації, Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області, начальника відділу культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 06 липня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська