Ухвала

13 червня 2019 року

м. Київ

справа № 640/13046/16-ц

провадження № 61-21885св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк»,

відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидкова Оксана Олександрівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року у складі судді Бородіної Н. М. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Кружиліної О. А., Кіся П. В., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося до суду із позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидкової О. О. про визнання дій протиправними.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідач посвідчила договір іпотеки від 12 жовтня 2007 року № 308Т-52-1 укладений між ПАТ «Брокбізнесбак» та ОСОБА_1 ., ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_5 , не перевіривши належним чином повноваження представника та посвідчила договір іпотеки в порушення статей 5, 44, 47 Закону України «Про нотаріат», пунктів 14, 20, 23 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція), що підтверджується рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2015 року у справі № 646/13114/14ц, яким встановлені порушення нотаріусом Інструкції та Закону України «Про нотаріат», а тому відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року ця обставина не потребує доказуванню.

Враховуючи викладене, ПАТ «Брокбізнесбанк»просило суд визнати дії приватного нотаріуса щодо посвідчення 12 жовтня 2007 року за реєстровим номером № 1736 іпотечного договору № 308Т-52-1, укладеного між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_7., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидковою О. О.18 вересня 2007 року за реєстровим № 3090, як майновими поручителями ОСОБА_6 , протиправними.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016року у задоволенні позову ПАТ «Брокбізнесбак» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2015 року в цивільній справі № 646/13114/14ц не мають преюдиційного значення для цієї справи, оскільки предметом розгляду справи є визнання недійсними правочинів, довіреності та договору іпотеки. Вимоги, щодо підпису дописок осіб, які вчиняють нотаріальну дію, із зазначенням дати внесених виправлень введені в дію шляхом внесення змін до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наказом Міністерства юстиції від 15 червня 2009 року № 1062/5, тобто після посвідчення довіреності та договору іпотеки від 12 жовтня 2007 року та зворотної сили не мають. При цьому посилання позивача на те, що якщо дописки і виправлення у нотаріальному документі будуть застережені нотаріусом без підпису відповідних осіб, які заявили про необхідність такої дописки чи виправленні, таке нотаріальне посвідчення втрачає свою юридичну вірогідність, а сам правочин не відповідає принципу юридичної визначеності, як складної частини конституційного принципу верховенства права, оскільки не можливо визначити, чи була на це воля особи, визнані судом безпідставними, оскільки вчинення вказаних дій ні Інструкція, ні Закон України «Про нотаріат» , які діяли на час посвідчення довіреності та договору іпотеки, не містили.

Ухвалою. Апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із відсутності у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидковою О. О. підстав, викладених у статті 49 Закону України «Про нотаріат» для відмови у вчиненні правочину під час посвідчення іпотечного договору від 12 жовтня 2007 року № 308Т-52-1.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У травні 2017 року ПАТ «Брокбізнесбак» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що в результаті неналежного виконання відповідачем своїх посадових обов`язків, банку завдано шкоди у вигляді неможливості звернення стягнення на предмет іпотеки, і як наслідок втрата забезпечення виконання зобов`язання основним боржником за кредитним договором. Не відповідає дійсності твердження суду першої інстанції, про те, що станом на дату посвідчення договору іпотеки ні Інструкція, а ні Закон України «Про нотаріат» не містили в собі положення про обов`язковість у разі виправлення або дописки підпису сторін правочину, які ініціювали ці виправлення чи дописки, оскільки Інструкція, в редакції чинній на 09 вересня 2007 року, а саме речення 2 абзацу 3 пункту 23 передбачала, що дописки і виправлення повинні бути застережені нотаріусом перед підписом відповідних осіб (сторін правочинів та інших осіб, які підписали правочин, заяву та ін.) і повторені в кінці посвідчувального напису. При цьому виправлення мають бути зроблені так, щоб усе помилково написане, а потім закреслене можна було прочитати.

У червні 2017 року на адресу суду від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидковою О. О.надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких вона вказує на те, що якби на момент посвідчення договору іпотеки, були б відомі усі обставини видачі представникові довіреності на представництво при укладанні договору іпотеки, то безумовно вона б витребувала від представника належним чином оформленої довіреності або особистої присутності власника частини спірної квартири для укладення договору іпотеки. Тобто сам позивач, своїм посиланням, висловлює абсурдність своїх претензій саме до неї. Вона діяла виключно у межах Інструкції, що була чинною на той момент.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року зазначену справу передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидкової Оксани Олександрівни про визнання дій протиправними, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков Г. І. Усик