Номер провадження: 22-ц/813/1106/19
Номер справи місцевого суду: 522/2710/17
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого- Сєвєрової Є.С.,

суддів:Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач-Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2017 року у складі судді Шенцевої О.П.

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про визнання виконаними належним чином та в повному обсязі зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за Кредитним договором № 16к-372 від 26 вересня 2008 року з Додатковою угодою № 1 від 31.01.2013 та Додатковою угодою № 2 від 20.11.2014, укладеними між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 ; визнання припиненим Кредитного договору № 16к-372 від 26 вересня 2008 року з Додатковою угодою № 1 від 31.01.2013 та Додатковою угодою № 2 від 20.11.2014, укладених між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , у зв`язку з виконанням ОСОБА_1 перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» зобов`язань по Кредитному договору № 16к-372 від 26 вересня 2008 року у повному обсязі; визнання припиненим Іпотечного договору від 26.09.2008, укладеного між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М., зареєстрованого в реєстрі під № 2659,у зв`язкуз припиненням Кредитного договору № 16к-372 від 26 вересня 2008 року, тавиключення з державного реєстру іпотек запису про обтяження квартири під АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 та зняття заборони на відчуження зазначеного майна й виключення з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження цього майна; визнання припиненим Договору поруки № 1672/08 26.09.2008 з Додатковою угодою № 1 від 20.11.2014, укладених між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язкуз припиненням Кредитного договору № 16к-372 від 26 вересня 2008 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що26 вересня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит`та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 16к-372, за яким Позивачу були надані кредитні ресурси на загальну суму 50 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,49 % річних, які вона зобов`язалася повернути у строк до 26 вересня 2028 року. В якості забезпечення належного виконання зобов`язань по Кредитному договору, між Позивачем та Банком 26.09.2008 був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округуЮрасовою А.М., зареєстрований в реєстрі під № 2659, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку Відповідачу квартиру під АДРЕСА_1 .Також, в якості забезпечення повернення кредитних коштів 26.09.2008 між Відповідачем, Позивачем та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 1672/08, за яким останній виступив поручителем по кредиту.31.01.2013 між Позивачем та Відповідачем була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору, якою були внесені певні зміни до п. 3.2., п. 4.3. та п. 7.8. Кредитного договору та доповнено його п. 6.3. та п. 7.10. За умов виконання додаткової угоди банк зобов`язаний був припинити зобов`язання, проте заперечує факт своєчасного виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано виконаним належним чином зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «Банк`Фінанси та Кредит» за кредитним договором від 26.09.2008 року, визнано припиненим кредитний договір, визнано припиненим іпотечний договір від 26.09.2008, виключено з державного реєстру іпотек запис, припинено договір поруки від 26.09.2008.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. звернулося з апеляційною скаргою, в якій проситьскасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом прийнято до уваги, що по деяким платежам, що здійснені позивачем у 2015-2016 роках заяви на купівлю банком іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку прийняті відповідачем, а саме 09 або 10 числа місяця, в якому здійснювалося погашення заборгованості за кредитом, тобто датою, коли вона фактично вносила кошти для погашення кредиту, але платежі вносилися з запізненням та не в повній сумі, що призвело до виникнення заборгованості перед банком. В матеріалах справи відсутні квитанції про внесення всіх платежів, що підтверджує відсутність таких квитанцій та наявність заборгованості перед банком. Також, у зв`язку з тим, що рішення було винесено без представника банку, останній не зміг надати докази та провести взаєморозрахунки з позивачем. Позивач під час укладення договору з відповідачем повністю погоджувався з умовами договору та свою згоду з його умовами підтвердив підписом, а в подальшому почав виконувати усі умови договору. Рішення не обгрунтоване та не мотивоване.

19.03.2018 ОСОБА_2 надав суду відзив на скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні та рішення - залишити без змін.

19.03.2018 ОСОБА_1 надала суду відзив на скаргу, в якому просила відмовити в її задоволенні та рішення - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 26 вересня 2008 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 16к-372, за яким Позивачу були надані кредитні ресурси на загальну суму 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,49 % річних, які вона зобов`язалася повернути у строк до 26 вересня 2028 р.

В якості забезпечення належного виконання зобов`язань по Кредитному договору , між Позивачем та Банком, 26.09.2008 року був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Юрасовою А.М. зареєстрований в реєстрі під № 2659, за яким ОСОБА_1 передала в іпотеку Відповідачу квартиру під АДРЕСА_1 .

Також, в якості забезпечення повернення кредитних коштів 26.09.2008 р. між Відповідачем, Позивачем та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 1672/08, за яким останній виступив поручителем по кредиту.

31.01.2013 р. між Позивачем та Відповідачем була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору, якою були внесені певні зміни до п. 3.2., п. 4.3. та п. 7.8. Кредитного договору та доповнено його п. 6.3. та п. 7.10.

З метою зменшення фінансового навантаження та врегулювання з відповідачем питання погашення виниклої кредитної заборгованості була проведена реструктуризація заборгованості за Кредитним договором, в зв`язку з чим 20.11.2014 р. між сторонами була укладена Додаткова угода № 2 до кредитного договору.

За умовами угоди - п. 1.1. Додаткової угоди № 2 до кредитного договору, в термін до 26.09.2014 р. позивач повернула Банку отримані у фактичне користування кредитні ресурси у розмірі 38 000, 00 доларів США.

Пунктами 1.2. та 1.3. Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору встановлено, що залишок кредитних ресурсів у сумі 9 082, 79 доларів США позивач зобов`язана повернути у наступному порядку:

- протягом перших 23 місяців дії цієї Додаткової угоди, починаючи з грудня 2014 р. та закінчуючи жовтнем 2016 р. включно погашення фактично отриманих Позичальником кредитних коштів не здійснюється;

- починаючи з 24 місяця дії цієї додаткової угоди, тобто починаючи з 01.11.2016 р. та закінчуючи 20.11.2016 р. включно погашення фактично отриманих Позичальником кредитних коштів здійснюється у розмірі не менш 9 082, 79 доларів США (Дев`ять тисяч вісімдесят два долара США, 79 центів).

Також, відповідно до п. 1.4. Додаткової угоди № 2 до Кредитного договору за користування залишком кредитних ресурсів у сумі 9 082, 79 доларів США (Дев`ять тисяч вісімдесят два долара США, 79 центів) Позичальник зобов`язується щомісячно, в термін з 01 по 10 число кожного місяця сплачувати Банку відсотки за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту, виходячи із наступних розмірів процентних ставок:

- по процентній ставці 3 % річних - протягом перших 24 місяців дії Додаткової угоди, починаючи з дати укладення цієї Додаткової угоди та закінчуючи 20 листопада 2016 р. включно;

- по процентній ставці 14, 49 % річних - починаючи з 25 місяця дії цієї Додаткової угоди, тобто починаючи з 21 листопада 2016 р.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивачкою виконано своєчасно та в повному обсязі умови додаткової угоди, внесена сума 9 082, 79 доларів США, що підтверджується матеріалами справи та доданими до позову платіжними дорученнями, позивачем не було допущено жодного прострочення термінів сплати боргу та відсотків за користування кредитними ресурсами, заборгованість по сплаті боргу та відсоткам за користування кредитними ресурсами по кредитному договору у ОСОБА_1 відсутня.

Разом із тим повністю погодитися з таким висновком суду неможна, рішення суду не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України.

Зміст умов додаткової угоди полягає не лише у виконанні обов`язку виплати суми залишку, обумовленої сторонами, а і в дотриманні своєчасності внесення платежів на погашення боргу, оскільки від цього залежить ставка по процентам.

Фактично висновки про те, що зобов`язання виконане в повному обсязі та своєчасно, судом першої інстанції не мотивовані та не обґрунтовані, носять характер тверджень без посилання на докази - квитанції з датами, які повинні бути підтвердженням платежів, оскільки саме з цього приводу виник спір, своєчасність погашення боргу заперечувалася відповідачем, про що надана довідка (а.с.104).

З угоди вбачається, що 9 082, 79 доларів США, на сплату яких суд першої інстанції послався як остаточну суму боргу, є лише частиною боргу, решта - складається з платежів за процентами на цю суму, проте такі обставини судом першої інстанції не перевірялися, загальна сума, яка повинна бути сплаченою за умовами договору судом не встановлена та не перевірена.

Умовами угоди передбачено, що погашення боргу відбувається в валюті зобов`язання, тобто в доларах США, однак три квитанції свідчать про погашення боргу в гривні. Як на встановлений факт, який надає право вважати допустимим несвоєчасність зарахування кількох платежів пізніше, ніж визначено угодою, а також здійснення їх не в валюті угоди, суд першої інстанції послався на наявність спеціальної банківської програми, проте не навів, дати прийняття, що унеможливлює перевірку достовірності такої інформації.

Таким чином, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду не мотивоване та не обґрунтоване.

Судом задоволено вимоги про припинення договору поруки, стороною в якому є ОСОБА_2 , однак як відповідач у справі до участі він не залучений, що є порушенням норм процесуального права.

Допущено судом першої інстанції і порушення норм матеріального права.

Встановлено, що 17.09.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в АТ «Банк`Фінанси та Кредит» рішенням №171 запроваджено тимчасову адміністрацію (а.с.134).

17.12.2015 р. Відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Банк`Фінанси та Кредит» (а.с.135).

18.12.2015 р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №230 розпочата процедура ліквідації АТ «Банк`Фінанси та Кредит» з 18.12.2015 р. по 17.12.2017 р. (а.с.136).

Отже, з часу запровадження в банку тимчасової адміністрації діють правила, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно до ст. 36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів, бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв`язку, охорони. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд має право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Додатковою угодою передбачено, що у разі погашення ОСОБА_1 боргу в порядку визначених умов, банком здійснюється прощення боргу (а.с.9).

Відповідно до ст.605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує права третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст додаткової угоди свідчить про те, що зобов"язання припиняється до закінчення строку кредитного договору за домовленістю сторін.

Строк дії додаткової угоди спливав в 2016 році, квитанції про сплату боргу датовані також 2016 роком, отже, звільнення від боргу мало відбутися під час дії тимчасової адміністрації, що не допускається законом.

Таким чином, судом задоволено вимоги про припинення зобов`язань всупереч вимогам ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що свідчить про порушення норм матеріального права.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 про припинення зобов`язань, з мотивів та підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2017 рокускасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання зобов`язання виконаним, визнання припиненим кредитного договору, іпотечного договору та договору поруки у зв`язку з виконанням основного зобов`язання відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 28.10.2019.

Головуючий:

Судді: