Справа № 368/205/19
Провадження № 2/368/274/19
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"10" квітня 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Назаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди, -

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди в розмірі 14 052 грн. 51 коп. та стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на оплату судового збору, обґрунтовуючи позов наступним.

09.05.2016 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. LU 407 СК, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2.

В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_1, зазнав механічних пошкоджень.

Згідно з постановою Святошинського районного суду міста Києва від 29.07.2016 року, особою винною в скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП є водій ОСОБА_1.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої етапі 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має шкідливих властивостей, як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв'язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 14 052 грн. 51 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 07.10.2016 року та Звіту № 1571/16 від 20.07.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 9664рв від 08.12.2016 року.

Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У зв'язку з тим, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

13.07.2018 року з метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, однак вона залишилась поза увагою відповідача.

Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв'язку із розглядом справи становить 1 921 грн. 00 коп. (сплата яких підтверджується платіжними дорученням в оригіналі наданому в додатках).

Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутність представника позивача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та позовні вимоги позивача задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений, про що подача оголошення на сайті Кагарлицького районного суду Київської області, причини неявки суд не повідомив.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та з винесення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

09.05.2016 року сталася ДТП за участю відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак LU 407 СК, та скоїв зіткнення з т/з «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2.

В результаті ДТП т/з «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, було заподіяно механічні пошкодження, ОСОБА_2 завдані матеріальні збитки

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, які стали наслідком ДТП.

На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Згідно звіту про оцінку майна № 1571/16 від 20.07.2016 року, вартість відновлювального ремонту т/з «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 становить 13 352,51 грн. + 700,00 грн. витрати за проведення експертизи.

МТСБУ, на підставі наказу № 9664 від 07.12.2016 року, перерахувало потерпілій особі кошти у розмірі 14 052,51 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9664 рв від 08.12.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Зазначена норма закріплена також у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача понесені ними регламентні виплати в загальній сумі 14 052 грн. 51 коп.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

На підставі викладеного та керуючись ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 із змінами та доповненнями, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса місця знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) суму завданої майнової шкоди в розмірі 14 052 (чотирнадцять тисяч пятдесят дві) грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Моторного (транспортного) (, адреса місця знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) страхового бюро України витрати на оплату судового збору в сумі 1921 (одну тисячу девятсот двадцять одну) грн.. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Київської апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 10.04.2019 р.

Суддя І.І. Шевченко