Ухвала

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 210/2564/16

провадження № 61-5102ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», подану адвокатом Тер-Товмасян Юлією Геннадіївною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа - Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі, визнання розпорядження про простій незаконним, відшкодування моральної шкоди, спричиненої невиплатою заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа - Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в якому після уточнення позовних вимог, просила суд: визнати незаконним розпорядження по Шахтоуправлінню з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11 лютого 2016 року за № 409 та зобов'язати відповідача скасувати його; стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь грошову суму в розмірі 430,46 грн, як різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи між середньою заробітною платою та тарифною ставкою за період з 12 лютого 2016 року по 03 березня 2016 року без врахування податків та обов'язкових платежів; стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 березня 2016 року до дня ухвалення рішення в розмірі 125 352,18 грн без врахування податків та обов'язкових платежів; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним розпорядження по Шахтоуправлінню з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11 лютого 2016 року за № 409.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 110,75 грн, як різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи між середньою заробітною платою та тарифною ставкою за період з 12 лютого 2016 року по 03 березня 2016 року без врахування податків та обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 04 березня 2016 року до 27 лютого 2019 року в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції в сумі 4 134,00 грн.

26 березня 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 направила касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила змінити постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року в частині стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь грошову суму в розмірі 110,75 грн, як різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи між середньою заробітною платою та тарифною ставкою за період з 12 лютого 2016 року по 03 березня 2016 року без врахування податків та обов'язкових платежів та стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 04 березня 2016 року до 27 лютого 2019 року в розмірі 10 000,00 грн, збільшивши розмір стягнення зазначених сум.

07 березня 2019 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» через адвоката Тер-Товмасян Ю. Г. направило касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року та залишити в силі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарги подані на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору в даній справі є визнання незаконним розпорядження по Шахтоуправлінню з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11 лютого 2016 року за № 409 та зобов'язання відповідача скасувати його, стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача грошової суми в розмірі 430,46 грн, як різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи між середньою заробітною платою та тарифною ставкою за період з 12 лютого 2016 року по 03 березня 2016 року без врахування податків та обов'язкових платежів, стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 березня 2016 року до дня ухвалення рішення в розмірі 125 352,18 грн без врахування податків та обов'язкових платежів, відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Також ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2018 року становить 881 000,00 грн.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Касаційна скарга ОСОБА_1 містить посилання на те, що дана справа становить виняткове значення для неї, оскільки порушуються її трудові права. Однак Верховним Судом також перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, зокрема, з урахуванням обставин, на які посилалася ОСОБА_1 в касаційній скарзі, та зазначених підстав не встановлено.

У касаційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є посилання на те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки встановлені обставини в справі розцінюються по-різному та відбувається різне розуміння змісту законодавчих норм, з наданням протилежних висновків з одних і тих самих питань. Також касаційна скарга містить посилання на те, що товариство позбавлено можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи № 210/2141/16 за позовом ОСОБА_1 Однак Верховним Судом перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у малозначній справі та зазначених обставин не встановлено.

Доводи ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про те, що дана справа становить суспільний інтерес та виняткове значення для заявника, оскільки відповідач є великим підприємством, зі значним за обсягами штатом працівників, щодо яких в силу наявності тих чи інших виробничих обставин запроваджується простій не з вини працівника і тому з метою недопущення порушення прав працівників в подальшому необхідно враховувати судову практику з вказаного питання, яка наразі ще не сформована, є безпідставними.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» через адвоката Тер-Товмасян Ю. Г. подали касаційні скарги на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», подану адвокатом Тер-Товмасян Юлією Геннадіївною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа - Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі, визнання розпорядження про простій незаконним, відшкодування моральної шкоди, спричиненої невиплатою заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали надіслати особам, які подавали касаційні скарги.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько