У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовдевелопмент», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ковальової Яни Валентинівни, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової Вікторії Миколаївни, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання недійсним договору про заміну сторони у зобов`язанні, скасування обтяження іпотекою, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовдевелопмент», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ковальової Яни Валентинівни, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової Вікторії Миколаївни, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання недійсним договору про заміну сторони у зобов`язанні, скасування обтяження іпотекою.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї додатками, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

На підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачем наданні рішення судів, які роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з ч.ч.2, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду.

У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п`ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Таким чином, позивачу необхідно надати зазначені рішення завірені у встановленому законом порядку.

Крім того, в прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідачів на його користь понесені всі судові витрати.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві міститься попередній розрахунок суми судових витрат, проте позивачем не зазначено з чого складають судові витрати (відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України), а також не зазначено які витрати вже поніс позивач та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Крім того, в якості відповідачів позивач зазначає приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ковальову Я.В., приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозову В.М.

При цьому, положеннями частин першої та другої статті 1 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Виходячи із аналізу вказаних норм судом касаційної інстанції зроблено висновок про те, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ.

Таким чином, позивачу необхідно визначити процесуальний статус приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ковальової Я.В., приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової В.М.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем зазначено п`ять відповідачів, при цьому до позовної заяви додано лише чотири примірника позовної заяви з додатками для відповідачів.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

Дотримання вимог ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правиломв тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачам надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовдевелопмент», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ковальової Яни Валентинівни, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової Вікторії Миколаївни, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання недійсним договору про заміну сторони у зобов`язанні, скасування обтяження іпотекою - залишити без руху.

Надати позивачам 10-денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В.Геєць