Ухвала

20 травня 2019 року

м. Київ

справа №226/1657/18

провадження № 61-8132ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 12 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської центральної міської лікарні, третя особа - Мирноградська міська рада, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від

12 березня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2018 року та постанови Донецького апеляційного суду від 12 березня 2019 року задоволено. Поновлено заявнику строк на касаційне оскарження судових рішень. Касаційну скаргу було залишено без руху, надано строк до 17 травня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору.

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, мотивоване тим, що у зв`язку з недостатнім розміром доходу вона позбавлена можливості сплатити судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір». Зазначає, що предметом спору у цій справі є захист її трудових прав, а сума судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги є суттєвою за її фінансових можливостей.

На підтвердження зазначеного надала копію довідки Мирноградського міського центру зайнятості від 27 березня 2019 року № 01-40/83, з якої убачається, що ОСОБА_1 була зареєстрована як безробітна в Мирноградському міському центрі зайнятості з 09 липня 2018 року по 05 жовтня 2018 року. Дохд за період з 16 липня 2018 року по 04 жовтня 2018 року становив 3 809,03 грн.

Згідно копії довідки від 02 травня 2019 року №5 ОСОБА_1 дійсно працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді лікаря-стоматолога з 05 жовтня 2018 року по теперішній час. Її заробітна плата за жовтень 2018 року - квітень 2019 року складає 28 590,91 грн.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум`я сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Безпідставне зменшення розміру судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Надані ОСОБА_1 довідки не дають підстав для звільнення її від сплати судового збору, оскільки містять інформацію лише про розмір доходу за липень-жовтень 2018 року та жовтень 2018 року - квітень 2019 року, тобто не свідчить, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків її річного доходу за попередній календарний рік, тобто, за 2018 рік.

Ураховуючи наведене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи наведене, строк для усунення недоліків, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2019 року підлягає продовженню.

Керуючись статтею 127 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 12 липня 2019 року, але не більше п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик