Дата документу 07.03.2019 Справа № 554/7242/18
Провадження № 2/554/398/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Троцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави в особі Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до держави України в особі Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в якому просив стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь матеріальну шкоду у розмірі 296 719 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000000 грн. завданої неправомірними діями та бездіяльністю Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що упровадженні Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001109 від 08.08.2015, за ознаками злочину, передбаченого ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України. По вказаному провадженню його визнано потерпілим, оскільки ОСОБА_2 протягом 2013-2015 років шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 10 500 доларів США та 2 500 грн., чим завдав матеріальної шкоди. З моменту порушення вказаного провадження минуло понад три роки. У зв'язку з порушенням Полтавським РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області його прав та законних інтересів щодо не вжиття належних заходів реагування під час розгляду звернень позивач був вимушений звертатись до суду.

Системна бездіяльність відповідача встановлена та підтверджена відповідними рішеннями суду, а саме:рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04,2018 було визнано бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 09.01.2018 реєстраційний номер 7718431; рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 було визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не належного розгляду звернення ОСОБА_1 від 17.01.2018 реєстраційний номер 7748439; рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 було визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не належного розгляду звернення ОСОБА_1 від 17.01.2018 реєстраційний номер ФИ-7749480; рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03,2018 було визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не розгляд) звернення ОСОБА_1 від 17.01.2018 реєстраційний номер ФИ-7749920; рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 було визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018 реєстраційний номер ФИ-7986936.

В результаті вказаної протиправної бездіяльності відповідача позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди, що виразилася у позбавленні його права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, вплинула на забезпечення відшкодування збитків, а також було спричинено психічне страждання, що принизило його гідність, як потерпілого, учасника бойових дій, Ветерана Національної поліції України, інваліда війни та кваліфікується, як нелюдське поводження що прямо суперечить ст.3 Європейської конвенції з прав людини. Матеріальна шкода становить 296719 грн.

Зазначав, що моральні збитки полягають в тому, що йому як інваліду війни 2-ї групи, заборонені психо-емоційні навантаження, проте довелось вживати додаткових заходів з відновлення своїх процесуальних прав шляхом неодноразових звернень із заявами, витрачання на це свого особистого часу, внаслідок чого він переніс сильнідушевні хвилювання, стреси та психо-емоційні навантаження, що в свою чергу впливає на його стан здоровя. Моральні збитки оцінює в 10 000000 грн.

Ухвалою суду від 11.09.2018 року було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 03.10.2018 року справу прийнято до провадження судді Троцької А.І.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, направив заяви про розгляд справи у його відсутність, в яких позов підтримав та просив задовольнити повністю.

Представники відповідачів ОСОБА_3 районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області та Державної казначейської служби України до суду не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Заяви про відкладення судового засідання та відзивів до суду не надходило.

Суд вирішив, враховуючи положення ст.223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно матеріалів справи встановлено, що у провадженні Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109 від 08.08.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.1,4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2015 року до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що гр. ОСОБА_2 протягом 2013- 2015 років шахрайським шляхом, під приводом організації бізнесу у сфері інтернет-ресурсів, заволодів на території Полтавського району грошовими коштами її чоловіка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме 10500 доларів США та 2500 гривень, чим завдав матеріальної шкоди. В даному провадженню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний потерпілим ( а.с.18).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 було визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 09.01.2018 реєстраційний номер 7718431. Зобовязано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.01.2018 реєстраційний номер 7718431 ( а.с.27-29).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 було визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 17.01.2018 року №ФИ-7748439. Зобовязано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 із наданням відповіді у розрізі кожного із поставлених у зверненні питань у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» ( а.с.31-34).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 17.01.2018 року №ФИ-7749480. Зобовязано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.01.2018 № ФИ-7749480 із наданням відповіді у розрізі кожного із поставлених у зверненні питань у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» (а.с.36-39).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 було визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 17.01.2018 № ФИ-7749920. Зобовязано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.01.2018 № ФИ-7749480 (а.с.41-43).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018 реєстраційний номер ФИ-7986936. Зобовязано Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018, реєстраційний номер ФИ-7986936 із наданням відповіді щодо кожного зазначеного позивачем питання у порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян» (а.с.45-47).

Зазначає,що вказані вимоги суду не виконані станом на 07.09.2018 року, відповіді з належним реагуванням позивач так і не отримав.

Як на підстави позову позивач посилається на бездіяльність Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, а саме не розгляд та неналежний розгляд його звернень, наявністю рішень судів, за якими встановлено факти бездіяльності відповідача із вказаних питань.

Оскільки, рішеннями адміністративних судів встановлено противоправну бездіяльність відповідача, суд вважає доводи позивача слушними.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95р.№4 (із змінами та доповненнями) відшкодування моральної шкоди - це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Згідно ч.6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно ст.. 23, 1174 ЦК моральна шкода, завдана фізичній особі незаконною бездіяльністю посадової особи при здійсненні нею своїх повноважень відшкодовується державою і при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У відповідності до вимог статті 1174 ЦК обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Тому, моральна шкода має бути компенсована за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України (постанова Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 6-440цс16).

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить із положень ст.ст. 23,1174 ЦК України та враховує характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач, враховуючи засади співмірності, виваженості та справедливості та інші обставини, що відповідає роз'ясненням, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95р.№4 , та приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 гривень .

В частині стягнення матеріальної шкоди суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення матеріальної шкоди у розмірі 296 719 грн., що станом на 07.09.2018 року є еквівалентом 10500 доларів США.

Так,під час вирішення питання про відшкодування шкоди за ст.ст.1166,1167,1174 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження факт спричинення саме відповідачами матеріальної шкоди позивачу у сумі 296 719 грн., та наявність їх вини, причинний зв'язок між їх діями та відповідними наслідками, вирок по кримінальному провадженню №0001109 від 08.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,4 ст. 190 КК України, на даний час відсутній , то позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та, враховуючи, що позивач є інвалідом другої групи та звільнений від сплати судового збору, судові витрати відносяться за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.15,22,23,1174 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до держави в особі Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди- прийняти до свого провадження - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, місце знаходження: 01601 м.Київ, вул.Бастіонна,6, , на користь ОСОБА_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт КО 922972, в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 гривень.

У задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт КО 922972.

Відповідачі:

Полтавський РВП ГУНП в Полтавській області, вул.О.Пчілки, 19а, м.Полтава, 36002.

Державна казначейська служба України, вул.Бастіонна, 6, м.Київ, 01601.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави ОСОБА_6