Справа № 234/740/19
Провадження № 2/234/1182/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі

головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Вербовецька Д.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

справа №234/740/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.01.2019року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 29 червня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час сімейні стосунки між ними припинені. Питання про розірвання шлюбу на даний час вирішується у суді. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки- Терещенкової ОСОБА_4 у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві, та просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що 29.06.2011 року вони з позивачкою зареєстрували шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Він проживає разом з позивачкою та донькою за адресою: м. Краматорськ, вул. Двірцева, 61-28. Він купує необхідні продукти харчування, надає позивачці кошти для придбання шкільного приладдя та одягу для доньки. Від виконання батьківських обовязків по утриманню доньки він не ухиляється. У задоволенні позову просить відмовити.

Суд, вислухавши думку сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правовідносини по даному позову регулюються Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом встановлено, що сторони одружилися 29 червня 2011 року та зареєстрували свій шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6)

Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 428377, 16 жовтня 2011 року, у сторін народилася донька ОСОБА_3.(а.с. 7).

Згідно довідки АСЖД «Союз» від 10.12.2018 року позивачка, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з донькою ОСОБА_3 та відповідачем по справі. (а.с. 8).

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2019 року, шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили 01.04.2019 року. (а.с. 36)

Як вбачається з витягу із амбулаторної картки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданої «Центром первинної медико-санітарної допомоги №2» Краматорської міської ради, дитина з вересня 2018 року перебуває на обліку у гастроентеролога з діагнозом «хронічний гастроентерит», регулярно обстежується лікарем та отримує лікування. Протягом року дитина пять разів хворіла простудними захворюваннями. (а.с. 37)

Згідно довідки, виданою начальником Філії-Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», ОСОБА_2 дійсно працює в Філії- Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», на посаді водія автотранспортних засобів відділу будівництва, експлуатації будівель та господарського обслуговування. За період з вересня 2018 року по лютий 2019 року включно, його заробіток складає 68 881,70 грн. (а.с. 39)

Суд не бере до уваги твердження відповідача стосовно того, що оскільки він проживає разом з позивачкою та донькою за однією адресою, то не має підстав для стягнення аліментів, оскільки такі твердження не ґрунтуються на вимогах законодавства, а саме: ст. 80 СК України, згідно якої батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, фізично здоровий, є працездатною особою, працює та отримує заробітну плату, не має на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, яким відповідач сплачує аліменти не має.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх малолітньої дитини: доньки- Терещенкової ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40коп.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в м. Краматорськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка народилася у м. Словянську Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання доньки- Терещенкової ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.10.2029 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в м. Краматорськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в сумі 768,40 грн. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Повний текст рішення виготовлено 04 квітня 2019 року.

Суддя

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковане в єдиному екземплярі.

Суддя