Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 727/421/17

провадження № 61-36499 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С.Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - кредитна спілка «Рідне коло» в особі її ліквідаційної комісії,

відповідач - ОСОБА_4,

треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_7, на рішення Шевченківського районного суду

м. Чернівці у складі судді Мамчина П. І. від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Чернівецької області у складі колегії суддів:

Владичана А. І., Литвинюк І. М., Лисака І. Н. від 04 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року кредитна спілка «Рідне коло» в особі її ліквідаційної комісії (далі - КС «Рідне коло») звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (далі - ПАТ «ВіЕс Банк»), про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовну заяву мотивовано тим, що під час роботи ліквідаційної комісії стало відомо про факт незаконного вибуття із власності кредитної спілки належного їй нерухомого майна, а саме приміщень АДРЕСА_1, шляхом укладення 18 червня 2014 року кредитною спілкою договору купівлі-продажу із ОСОБА_6, який у подальшому визнано недійсним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці

від 22 червня 2016 року. Разом з тим, за договором купівлі-продажу

від 18 березня 2015 року ОСОБА_12 продав вказані приміщення ОСОБА_4 Посилаючись на те, що належне кредитній спілці нерухоме майно вибуло з володіння власника не з його волі, позивач просив на підставі статті 388 ЦК України витребувати це майно із скасуванням реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня

2017 року позов КС «Рідне коло» задоволено.

Витребувано у ОСОБА_4 на користь КС «Рідне коло» в натурі майно, яке складається із приміщень АДРЕСА_1 та скасовано реєстрацію права власності на це майно за ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірне нерухоме майно кредитної спілки підлягає витребуванню у відповідача на користь власника на підставі статті 388 ЦК України з огляду на те, що воно було відчужене на підставі договору купівлі-продажу, який визнано в судовому порядку недійсним, що свідчить про відсутність у позивача наміру на відчуження належного йому на праві власності нерухомого майна, воно вибуло з власності спілки поза її волею.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 квітня 2018 року апеляційні скарги Ленігевича М. В. та Шкрумеляка І. В. залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці

від 12 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та обґрунтовано вважав за можливе витребувати спірне майно від добросовісного набувача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що майно вибуло з власності кредитної спілки за її волею за відплатним правочином, відповідач є добросовісним набувачем майна, а тому підстави для витребування такого майна на підставі статті 388 ЦК України відсутні.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2018 року від кредитної спілки та ОСОБА_5 надійшли відзиви на касаційну скаргу, в яких вони посилаються на необґрунтованість доводів скарги та законність ухвалених у справі судових рішень.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до договору купівлі-продажу від 21 липня 2010 року КС «Рідне коло» набула у власність нерухоме майно, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 площею 67,10 кв.м.

31 травня 2014 року черговими загальними зборами КС «Рідне коло» прийнято рішення про припинення діяльності кредитної спілки, шляхом її ліквідації, та обрано ліквідаційну комісію, головою якої став ОСОБА_13

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 червня

2014 року у порядку забезпечення позову ОСОБА_5 до КС «Рідне коло» про стягнення заборгованості за кредитним договором накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, належне кредитній спілці.

17 червня 2014 року рішенням ліквідаційної комісії КС «Рідне коло», яке оформлено протоколом, вирішено провести розрахунок з ОСОБА_6 шляхом передачі йому в рахунок заборгованості кредитної спілки перед ОСОБА_6 нерухомого майна, яке знаходиться по АДРЕСА_1

18 червня 2014 року між КС «Рідне коло» та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі - продажу, за яким останній придбав зазначене вище нерухоме майно.

18 березня 2015 року ОСОБА_6 продав вказане майно за договором купівлі-продажу ОСОБА_4

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 червня

2016 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу спірного майна від 18 червня 2014 року, укладений між

КС «Рідне коло» та ОСОБА_6

Крім того, рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 11 вересня 2017 року задоволено позов ОСОБА_5, як члена кредитної спілки, до КС «Рідне коло» про визнання недійсним рішення ліквідаційної комісії спілки від 17 червня 2014 року, яким було вирішено передати

ОСОБА_6 спірне майно.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 червня

2016 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений

18 червня 2014 року між КС «Рідне коло» в особі голови ліквідаційної комісії та ОСОБА_6, встановлено, що оспорюваний правочин був укладений у період дії встановленої судом заборони на відчуження нерухомого майна кредитної спілки, про яку останній було відомо. Крім того, відчуження спірного майна відбулося у період ліквідації КС «Рідне коло» з порушенням частини п'ятої статті 9 Закону України «Про кредитні спілки» щодо черговості задоволення вимог кредиторів.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 11 вересня 2017 року, яким визнано недійсним рішення ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» про передачу ОСОБА_6 спірного майно, встановлено, що останній не був членом та кредитором кредитної спілки.

Установивши, що спірне нерухоме майно вибуло із володіння власника на підставі договору купівлі-продажу, який у подальшому визнано недійсним з підстав недодержання головою ліквідаційної комісії норм чинного законодавства, що свідчить про відсутність волевиявлення на таке відчуження, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про витребування цього майна у ОСОБА_4 із скасуванням реєстрації за ним права власності на нерухоме майно. При цьому судами попередніх інстанцій враховано, що здійснення головою ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» права власності у вигляді розпорядження майном спілки не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом на укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, не може вважатись вираженням волі кредитної спілки, зокрема її членів.

Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 2 листопада 2016 року у справі №6-2161цс16.

Скасування рішення ліквідаційної комісії від 17 червня 2014 року про передачу ОСОБА_6 спірного майна та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18 червня 2014 року, укладеного між кредитною спілкою та останнім, також свідчить про відсутність волевиявлення власника КС «Рідне коло» на відчуження цього майна.

Вказаними вище судовими рішеннями встановлено, що голова ліквідаційної комісії, діючи від імені КС «Рідне коло», членами якого є її вкладники, не мав повноважень від ліквідаційної комісії на укладення договору купівлі-продажу із ОСОБА_6

З огляду на вищевикладене, є безпідставними доводи касаційної скарги, що спірний об'єкт нерухомого майна вибув з волі позивача.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_7, залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня

2017 року та постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 04 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю.В. Черняк