Справа №639/6694/18
Провадження №2/639/626/19
22 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретаря - Кузнецової А.О.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади м. Харкова та електронного урядування Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася позивач ОСОБА_2 з позовом, підписаним її представником ОСОБА_1, до відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, зазначивши третьою особою Відділ реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади м. Харкова та електронного урядування Департаменту реєстрації Харківської міської ради, і просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача 4 000 грн. витрат на правову допомогу та 704,80 грн. судового збору.
В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_2 посилається на те, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2005 року належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_5 (дочка позивача) 02.08.2013 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 ОСОБА_4, після чого відповідач був зареєстрований у квартирі, яка належить позивачу. Однак, 12.11.2016 року шлюб між відповідачем та ОСОБА_6 розірвано.Відповідач не проживає у вказаній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає, жодного інтересу до квартири не виявляє. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду за захистом житлових прав та права власності. Будь-які заяви про те, що відповідач буде відсутній за місцем реєстрації та збереження за ним права користування житлом за цією адресою відсутні. Відповідач у спірній квартири ніколи не проживав, не несе будь-яких витрат по утриманню квартири та не бере участі у спільному побуті. Для вчинення певних правочинів щодо квартири для забезпечення власних потреб, необхідна згода проживаючих в ній осіб. Відповідач не проживає та не допомагає у веденні господарства, а його реєстрація за вказаною адресою не дозволяє позивачу розпоряджатись квартирою на власний розсуд, та значно обмежує законні права останньої. З метою захисту власних прав позивачу довелося звертатися до Адвокатського обєднання «Борзих та партнери» з метою укладення договору про надання правової допомоги і витратити на правові послуги склали 4 000 гривень. Підтвердженням цього є Договір про надання правової допомоги від 20.02.2018 року, Протокол №1 узгодження вартості надання правової допомоги, акт виконаних робіт.
У звязку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади м. Харкова та електронного урядування Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Призначено судове засідання.
14.12.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про витребування доказів у даній цивільній задоволено, витребувано відповідні докази також задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про виклик свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8
У судовому засіданні 22.03.2019 року представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити, надала пояснення відповідно до обставин, викладених в позові, проти заочного розгляду справи не заперечувала, заявила додаткове клопотання про допит свідка ОСОБА_6, яке задоволено судом.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.03.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади м. Харкова та електронного урядування Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність та письмових пояснень не надав.
В судовому засіданні на підставі пояснень представника позивача, досліджених письмових доказів, показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 встановлені такі фактичні обставини і визначений зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 11.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_2 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. Вказані відомості також підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.10.2005 року за №8704415 та технічним паспортом на квартиру, виданим ХМБТІ реєстровий №П-6-5459 станом на 01.02.2005 року (а.с.17-20).
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІV-ВЛ №492365, виданого 01.12.1993 року, актовий запис №549 ОСОБА_5 народилася 03.11.1993 року та її батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_2 (а.с.14).
02.08.2013 року ОСОБА_3 ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклав шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області зроблений відповідний актовий запис №31, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №211211, виданого 02.08.2013 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Осман» (а.с.15).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 12.11.2016 року серії І-ВЛ №177239, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано 12.11.2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис №206. Прізвище дружини після розірвання шлюбу «Осман» (а.с.16).
Згідно з копією довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, виданої 20.02.2018 року КП «Жилкомсервіс» дільниця №44, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2, (власник) та ОСОБА_12 Мохамед.Вказана квартира приватизована (а.с.21). Зазначені дані відповідають інформаційній довідці з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, наданої 08.01.2019 року на запит суду про реєстрацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вищевказаною адресою (а.с.36).
Відповідно до акту не проживання особи за місцем реєстрації від 20.03.2018 року, підписаного ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_13 ОСОБА_12 ніколи фактично не проживав, його особистих речей в квартирі немає (а.с.26).
Позивачем до своєї позовної заяви долучено копії квитанцій про сплату нею комунальних послуг (а.с.24-25).
З відповіді Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області від 01.03.2019 року за №755/119-65/01/25-2018 вбачається, що згідно з наявними обліками відділу поліції, гр. ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 починаючи з середини 2012 року по теперішній час з будь-якими скаргами або заявами до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області не звертався (а.с.49).
Як вбачається з відповіді Адміністрації комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №22» Харківської міської ради від 21.03.2019 року за №481/01-02, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 за медичною допомогою в КНП «Міська поліклініка № 22» ХМР не звертався та на медичному обліку не знаходиться.
Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 - сусіди позивача, та свідок ОСОБА_6 дочка позивача і колишня дружина відповідача, в судовому засіданні підтвердили, що відповідач за адресою: АДРЕСА_3 ніколи не проживав, навіть після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, оскільки проживав з дружиною в орендованій квартирі, однак на даний час його місце проживання та перебування не відоме, речі відповідача у спірній квартирі відсутні.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної статті Основного закону України, є непорушним.
Зазначені положення кореспондуються з вимогами статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 вказаного кодексу визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, в судовому засіданні встановлено, що власник квартири позивач ОСОБА_2 має певні перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою №8 в будинку №24 у м. Харкові, її право порушено, оскільки реєстрація місця проживання відповідача ОСОБА_3 за даною адресою, за якою він не проживає тривалий час, тягне додаткові витрати з боку позивача по сплаті за комунальні послуги та витрати на утримання будинку. При цьому ОСОБА_3 на даний час не є членом сімї власника житла, не має права власності на вищевказану квартиру, в судове засідання не зявився, відзиву не надавав та не довів протилежних обставин, поважності причин його не проживання за адресою реєстрації або факту відповідної домовленості з власником житла.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання ОСОБА_3 ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_5, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
20.02.2018 року між Адвокатським обєднанням «Борзих та Партнери» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги (а.с. 7). Згідно з копією протоколу узгодження вартості наданої правової допомоги Адвокатське обєднання «Борзих та Партнери» вбачається, що сторонами узгоджено вартість надання правової допомоги з метою
виконання укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги від 20.02.2018 року - вартість послуг складає 4 000 гривень: укладення абонентського договору 2 000 гривень; складання позовної заяви 2 000 гривень. Станом на 20.02.2018 року Клієнтом сплачено 4000 гривен, що підтверджується копією акту прийому-передачі наданої правової допомоги згідно протоколу від 20.02.2018 року (а.с.23).
З огляду на викладене, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. та стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн.
На підставі викладеного і керуючись Конституцією України, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України,ст.ст. 156 ЖК УРСР, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 13, 76-82, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_4, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади м. Харкова та електронного урядування Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
ОСОБА_12 ОСОБА_14 ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_5.
Стягнути з ОСОБА_3 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, а всього 4 704 (чотири тисячі сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії МК №479624, виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 14.07.1997 року, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 61052, АДРЕСА_1;

Відповідач: ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 61052, АДРЕСА_1;

Третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Новобаварському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади м. Харкова та електронного урядування Департаменту реєстрації Харківської міської ради, адреса: 61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 11.

Повний текст рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя Н.В.Баркова