ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2853/19 Справа № 182/1845/18 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивачі за первісним позовом - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року, яка постановлена суддею Рунчевою О.В.у місті Нікополі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування до суду першої інстанції для подальшого розгляду посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановлення оскаржуваної ухвали.

Зауважує на тому, що суд першої інстанції, в порушення норм ЦПК України, не враховуючи черговість заявлених клопотань та за відсутності письмового клопотання про закриття провадження по справі, постановив оскаржувану ухвалу.

Крім того, в порушення вимог ЦПК України, суд першої інстанції видалився до нарадчої кімнати для постановлення одночасно чотирьох процесуальних ухвал по справі.

Також, в порушення вимог ЦПК України, судом першої інстанції було прийнято та долучено до матеріалів справи документи, подані особою, що не є стороною по справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача за первісним позовом ОСОБА_2, в режимі відеоконференції, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_5, в режимі відеоконференції, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, суд першої інстанції керувався п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Із матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за первісним позовом ОСОБА_5, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання адвокатської правової допомоги № 07/08-16 від 07 серпня 2018 року (том 1 а.с.187), до початку розгляду справи по суті, заявив клопотання про залишення первісного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - без розгляду.

Натомість, позивачем по справі ОСОБА_2 такого клопотання заявлено не було, в судовому засіданні 21 листопада 2018 року остання участі не приймала, а матеріали цивільної справи не містять повноважень ОСОБА_5 щодо надання правничої допомоги ОСОБА_2, що свідчить про відсутність волевиявлення ОСОБА_2, як позивача по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, про залишення вказаного позову без розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд не забезпечив належної організації судового розгляду справи та порушив право ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, у зв'язку з чим ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_1 за первісним позовом ОСОБА_5, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання адвокатської правової допомоги № 07/08-16 від 07 серпня 2018 року (том 1 а.с.187), відповідно до умов зазначеного договору, не наділений правом на подачу клопотань про залишення позовної заяви без розгляду, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Нікопольського міськрайонного нотаріального округу Іополь С.О. про визнання права власності в порядку спадкування за законом до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

При цьому колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, в порушення норм ЦПК України, не враховуючи черговість заявлених клопотань та за відсутності письмового клопотання про закриття провадження по справі, постановив оскаржувану ухвалу, оскільки в даному випадку, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме залишення позовної заяви без розгляду за відсутності письмового клопотання позивачів по справі, як того вимагає п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, призвели до порушення права позивачів на судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року скасувати та направити позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Нікопольського міськрайонного нотаріального округу Іополь С.О. про визнання права власності в порядку спадкування за законом до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: