ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 654/671/18

Номер провадження: 22-ц/819/287/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 серпня 2018 року у складі головуючого судді Охтень А.А., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

07 березня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 09 березня 2011 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_2 підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В зазначеній заяві ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає Договір про надання банківських послуг.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за умовами Договору виникла заборгованість, яка станом на 24 січня 2018 року складає 42638,85грн., з яких: 11978,28 грн. - тіло кредиту, 11875,34 грн. - проценти за користування кредитом, 16278,62 грн. - пеня, а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2006,61 грн. - штраф (процентна складова).

Зважаючи на викладене позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 42638,85грн. та вирішити питання щодо відшкодування судових витрат.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 серпня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором від 09 березня 2011 року у сумі 26910,98грн. та судові витрати у розмірі 1762,00грн., а всього: 28672,98грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, виникла заборгованість перед позивачем, що підтверджується розрахунком заборгованості

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити Банку у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» не скористався.

Справа переглядається в апеляційному порядку Херсонським апеляційним судом відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017р. №452/2017 та положень ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

07 листопада 2018 року ухвалою Херсонського апеляційного суду зупинено апеляцйне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 березня 2019 року поновлено апеляцйне провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) сторін .

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 09 березня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Договір складається із анкети заяви, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів надання банківських послуг та пам'ятки клієнта.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

З наданої суду копії заяви-анкети від 09 березня 2011 вбачається, що ОСОБА_2 ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті позивача, що є невід'ємною частиною укладеного із позивачем кредитного договору, які також зобов'язався виконувати та регулярно знайомитися з їх змінами на веб-сайті позивача, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Згідно з пункту 2.1.1.2.4 Умов підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

При цьому, згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

В силу положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання.

За змістом статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша стаття 1048 ЦК України).

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Відповідно до статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, позивач свої зобов'язання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань за умовами Договору станом на 24 січня 2018 року виникла заборгованість по тілу кредиту - 11978,28 грн., по процентам за користування кредитом - 11875,34 грн.

За несвоєчасне погашення кредиту та процентів Банком нарахована пеня в розмірі 16278,62 грн., а також за порушення строків платежів за грошовим зобов'язанням штраф: 500,00 грн. (фіксована частина)+ 2006,61 грн. (процентна складова).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з тіла кредиту - 11978,28грн. та заборгованості по відсоткам 11875,34грн, які підлягають стягненню в повному обсязі оскільки відповідачем, у встановленому законом порядку правильність розрахунку розміру заборгованості по процентам за користування кредитом не спростована.

Порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитом визначений Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку

Пунктом 2.1.1.12.1. Умов визначено, що під борговим зобов'язанням за Кредитом Сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість за Кредитом.

Згідно пункту 2.1.1.12.2 Умов за користування Кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0.01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків.

В разі якщо, на дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму Кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за Кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно ст. 212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за кредитом є простроченою.

За правилами пункту 2.1.1.12.2.1. Умов у разі виникнення прострочених зобов'язань за Кредитом, Клієнт сплачує Банку відсотки у подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

У разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочки понад 90 днів, згідно пункту 2.1.1.12.2., Клієнт сплачує Банку пеню в розмірах, зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

Погашення кредиту, відповідно до пункту 2.1.1.12.3 здійснюється шляхом поповнення картрахунку Клієнтом в розмірі мінімального обов'язкового платежу шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта та підставі доручення Клієнта.

Зі змісту пункту 2.1.1.12.6 вбачається, що в разі непогашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування Кредитом Банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами Банку з розрахунку 360/365 календарних днів на рік.

Згідно Тарифів Банку базова процентна ставка в місяць становить 2.5%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 - 2.9%, з 01.04.2015 - 3.6%; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить 0.24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100грн; також пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить 0.24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань становить 500грн+5% від суми заборгованості за кредитними лімітом.

Як вбачається з наданого Банком розрахунку заборгованості проценти за користування кредитом нараховані Банком у визначеному Умовами порядку та у розмірах зазначених в Тарифах Банку, що діяли на дату нарахування, за формулами: N*M/365*Y=Z( для нарахування процентів на поточну та на прострочену заборгованість до квітня 2014 року); N*M/365*2*Y=Z (для нарахування процентів на прострочену заборгованість до квітня 2014 року); N*M/365*(21)*Y=Z( для нарахування процентів на поточну заборгованість з квітня 2014 року), де N - поточне тіло кредиту, M- процентна ставка, 360/365 - кількість днів у році, 2 або 1 - коефіцієнт процентної ставки (1 - застосовується у разі належного виконання зобов'язань, 2 - підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості) Y - кількість днів за які здійснюється нарахування , Z- сума нарахованих процентів.

Оскільки відповідачем наданий Банком розрахунок процентів за користування кредитом не спростований у встановленому законом порядку, свій розрахунок не наданий, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що проценти за користування кредитом підлягають стягненню в повному обсязі.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позовна давність щодо позовних вимог про стягнення тіла Кредиту та процентів за користування кредитом не сплила.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо умовами договору встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. При цьому переривання позовної давності можливо лише в межах строку позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач у строки визначені Умовами та правилами заборгованість за Кредитом не погашав. Так, відповідно до виписки з карткового рахунку та розрахунку заборгованості, вбачається, що погашення заборгованості за Кредитом ОСОБА_2 здійснював у розмірах та строки на свій розсуд з різною періодичністю. Останній платіж в розмірі 1500грн. здійснений відповідачем 08 квітня 2017 року, шляхом поповнення рахунку через термінал самообслуговування.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказана дія відповідача свідчить про визнання ним свого боргу перед Банком, а тому в силу вимог ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності був перерваний і після переривання перебіг позовної давності розпочався заново. Враховуючи, що Банк звернувся до суду 27 лютого 2018 року (через відділення поштового зв'язку), в межах строку визначеного ст. 257 ЦК України, доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем позовної давності не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Стягуючи пеню за останні 12 місяців перед зверненням до суду, суд першої інстанції правильно виходив з того, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність, яка відповідно до вимог ч.2 ст. 258 ЦК України становить один рік.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині стягнення штрафу суд першої інстанції також правильно виходив з того, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Рішенням суду першої інстанції відмовлено у задоволені вимог Банку щодо стягнення штрафу, а тому доводи апеляційної скарги про притягнення його до подвійної цивільно-правової відповідальності є неприйнятними.

Також є неприйнятними доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для нарахування і сплати комісії, оскільки вимоги про стягнення комісії банком не заявлялися. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості будь-яка комісія Банком не нараховувалась.

Доводи апеляційної скарги що його кредит перед позивачем був списаний у зв'язку із списанням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх кредитів виданих до його націоналізації позбавлені правового обґрунтування та грунтуються лише на припущеннях.

Суд з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова