Справа№340/157/19
Провадження № 2/340/124/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Ільцівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно, а саме: садибу №338 , що складається із: житлового будинку, під літерою «А», який в свою чергу складається з 1-1-І - веранди, площею 5,6 м.кв., 1-1-1 кімнати, площею 19,5 м.кв., 1-1-2 кухні, площею 16,0 м.кв., 1-1-3 кладової, площею 7,3 м.кв., загальною площею 48,4 м.кв., а також належні до нього господарські будівлі: погріб під літерою «Б», вбиральню під літерою «В», стайню під літерою «Г», літню кухню під літерою «Д», гараж під літерою «Е», криницю під №1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_2 , внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, яка складається з земельних ділянок та житлового будинку в АДРЕСА_2 .

Вважає, що спадщину після смерті дядька належним чином прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини у встановлений законодвством строк, будучи єдиним спадкоємцем після його смерті. Однак, на даний час йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів.

В той же час переконаний, що таке майно перебувало у власності спадкодавця на час його смерті, оскільки будинок знаходиться в сільській місцевості, побудований у 1962 році, на той час чинне законодавство не встановлювало обов`язку щодо реєстрації права власності на домоволодіння, розташоване у сільській місцевості. У зв`язку із цим переконаний, що вказане будівництво не є самочинним. А враховуючи, що відповідно до ДБН А.3.1-3-94 на об`єкти, що збудовані до 05.08.1992 можуть прийматися в експлуатацію за умови наявності висновку про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ, просить позов задовольнити.

Відповідач заперечень щодо заявленого позову не подав.

Ухвалою судді Верховинського районного суду від 27.03.2019 відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

За результатами підготовчого засідання, ухвалою суду від 27.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд цивільної справи у їх відсутності. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги, представник відповідача не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа - приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку.

А тому, оскільки у відповідності до положень ст.223 ЦПК України у суду відсутні перешкоди для розгляду справи у відсутності учасників справи, суд прийшов до переконання про можливість завершення розгляду справи та ухвалення судового рішення за правилами ч.4 ст.268 ЦПК України.

Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд позовні вимоги задовольняє виходячи з наступного.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, про що 24.05.2019 виконавчим комітетом Ільцівської сільської ради, вчинено актовий запис №8 (а.с.7).

Як було встановлено судом, єдиним спадкоємцем за законом (ст. 1261 ЦК України) після смерті ОСОБА_3 , являється його племінник, позивач - ОСОБА_1 .

Так, із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Яблуницької сільської ради Верховинського району 18.07.1991 (а.с. 8) ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками значаться: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 .

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батько позивача ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі «батьки» зазначено: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 9).

Із свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_2 вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі «батьки» зазначено: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 (а.с. 9).

А із свідоцтв про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 серії НОМЕР_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 серії НОМЕР_4 (а.с.10) вбачається, що їхніми батьками значаться ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Отже, проаналізувавши вищевказані документи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є рідними братом та сестрою, батько позивача ОСОБА_4 та спадкодавець ОСОБА_2 є двоюрідними братами, а заявник ОСОБА_1 є двоюрідним племінником померлого ОСОБА_2 .

На даний час батьки спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_8 померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_5 від 04.09.1998 та серії НОМЕР_6 від 02.07.1996. (а.с.11).

Як встановлено судом, позивач у встановленому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу від 05.03.2018 (а.с.13) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Дійсно, як встановлено судом на даний час право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 ні за ким, в тому числі і за ОСОБА_2 , не зареєстровано і свідоцтво про право власності на будинок не видавалося.

Згідно довідок, виданих Ільцівською радою, Верховинського району, Івано-Франківської області за вих.№ 893/2 від 15.08.2017, №893/4 від 15.08.2017, №230/02.2-18 від 15.02.2018 житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_2 належав ОСОБА_2 , 1962 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний будинок побудований в 1962 році його батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , які на померли. На даний час житловим будинком користується племінник померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , та повністю несе витрати по утриманню зазначеного майна. (а.с. 20-23).

19.02.2018 на житловий будинок АДРЕСА_2 позивачем виготовлено технічний паспорт (а.с. 14-19) .

Згідно представленого технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що він знаходиться в АДРЕСА_2 та складається з: житлового будинку позначеного на плані під літерою "А", загальною площею 48,4 м.кв., приміщень:1-1-І - веранди, площею 5,6 м.кв., 1-1-1 кімнати, площею 19,5 м.кв., 1-1-2 кухні, площею 16,0 м.кв., 1-1-3 кладової, площею 7,3 м.кв., а також належних до нього господарських будівель: погребу під літерою «Б», вбиральні під літерою «В», стайні під літерою «Г», літньої кухні під літерою «Д», гаражу під літерою «Е», криниці під №1 .

Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991 року.

Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Об`єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону).

За таких обставин суд вважає, що спірний житловий будинок та господарські споруди були належним чином набуті у власність дядьком позивача, і на момент його смерті входили в об`єм спадкового майна.

При цьому суд переконаний, що відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути перешкодою для прийняття спадщини позивачем, так як відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Крім цього, у інший спосіб позивач позбавлений можливості захисту свого майнового права на прийняття спадщини в цій частині, оскільки внаслідок смерті власника майна адміністративна процедура здійснення оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок є унеможливлена.

А тому, враховуючи, що позивач, будучи спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 прийняв спадщину, однак не може оформити спадкові права з причин, що не залежать від його волі, позовні вимоги слід задовольнити.

Разом з тим суд вважає, що в порядку спадкування до позивача перейшло право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, а не садиби, як про це зазначено у позові, оскільки за змістом ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком та господарськими спорудами. Однак предметом даного позову земельна ділянка, розташована під будинком, не являється.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на ДБН А.3.1-3-94 та роз`яснення в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 №12/5-126, оскільки вказані положення регулюють правові механізми передачі в експлуатацію та власність збудованих житлових будинків до 05.08.1992, в той час як в даних правовідносинах встановлено факт набуття спадкодавцем спірного будинку у власність на момент введення в дію закону України «Про власність».

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 197, 198, 200, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_2 , позначений на плані під літерою «А», який в свою чергу складається з 1-1-І - веранди, площею 5,6 м.кв., 1-1-1 кімнати, площею 19,5 м.кв., 1-1-2 кухні, площею 16,0 м.кв., 1-1-3 кладової, площею 7,3 м.кв., загальною площею 48,4 м.кв., а також належні до нього господарські будівлі: погріб під літерою «Б», вбиральню під літерою «В», стайню під літерою «Г», літню кухню під літерою «Д», гараж під літерою «Е», криницю під №1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Відповідач: Ільцівська сільська рада , Верховинський район, Івано-Франківська область, юридична адреса: с Ільці, Верховинський район, Івано-Франківська область,; .

Третя особа: приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук Оксана Ярославівна, юридична адреса: смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, вул. І.Франка, 12 .

Повний текст судового рішення сскладено 15.07.2019

Суддя: Бучинський А.Б.