г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2973/18
Номер провадження 2/213/261/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Алексєєва О.В.,

за участю секретарів судового засідання Цапенко О.С., Гусарової О.С., Шпільки Т.С., Гукової Л.М.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Пахомова В ОСОБА_3 В ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та зазначила, що 05 листопада 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

За період спільного проживання ними було придбано автомобіль ЗАЗ Ланос 2013 року, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 . Відповідач не визнає її права на спільний автомобіль.

Оскільки автомобіль придбаний ними під час шлюбу за спільні кошти, просить визнати за відповідачем право особистої приватної власності на автомобіль ЗАЗ Ланос 2013 року, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 та стягнути з відповідача на її користь Ѕ частину вартості вказаного автомобіля.

Позивач у судове засідання не з`явилась, в ході розгляду справи позовні вимоги підтримала, підтвердила всі обставини, які викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Зазначила, що з кінця 2016 року початку 2017 року припинили з відповідачем спільне господарство.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позицію позивача та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, надав відзив в якому зазначив, що 05 листопада 2011 року зареєстрував з позивачем шлюб, від якого мають малолтіню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року шлюб між ними розірвано. Твердження позивача, що автомобіль ЗАЗ Ланос 2013 року, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2013 року випуску придбаний за спільні кошти та є спільним нажитим майном подружжя не відповідають дійсності, оскільки гроші на придбання даного автомобіля дав йому його батько, про що позивачеві було відомо.

Крім того, в 2017 році цей автомобіль був проданий та власником його є його мати ОСОБА_4 , адже кошти на придбання автомобіля давав її чоловік, тому вимоги про визнання за ним право власності на спірний автомобіль є безпідставними.

Зазначив, що автомобіль був проданий під час шлюбу.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та просив відмовити повністю у задоволенні позову. Зазначив, що ОСОБА_4 вже продала спірний автомобіль та не є його власником.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що влітку 2015 року за кошти її чоловіка ОСОБА_8 придбала автомобіль ЗАЗ Ланос 2013 року. З моменту придбання автомобіля відповідач ним не користувався, ремонт не робив. В квітні 2017 року спірний автомобіль нею був проданий. Зазначила, що позивачу було відомо, що автомобіль на праві приватної власності належить їй. На момент подачі відповідачем позову до суду про розірвання шлюбу сторони разом не мешкали понад рік.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя залишено без руху.

17 жовтня 2018 року позивачем надана уточнена позовна заява.

19 листопада 2018 року ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження за даною позовною заявою.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2019 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року залучено третю особа та визнано явку позивача обов`язковою.

Вислухав пояснення сторін, їх представників, третьої особи, покази свідків, дослідив матеріали справи, судом встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони 05 листопада 2011 року зареєстрували шлюб (а.с.24).

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується копією рішення (а.с.23).

Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру №1243 Регіонального центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ України від 23 лютого 2019 року, автомобіль ЗАЗ Ланос, 2013 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , який раніше був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , 23 квітня 2016 року перереєстрований за договором купівлі-продажу на іншого власника. Вартість автомобіля становить 35 000,00 грн (а.с.67).

Крім того, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що приблизно в 2016 році при купівлі автомобіля Деу Ланос білого кольору відповідач та його батько ОСОБА_10 запросили його для огляду останнього, оскільки він займається ремонтами авто. Автомобіль був не в гарному стані. Він бачив як спірний автомобіль придбав батько відповідача для власного користування, відповідач на даному автомобілі не їздив. Позивачеві було відомо щодо придбання автомобіля батьком відповідача.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що весною 2016 року він з відповідачем приїхали оглянути машину Деу Ланос білого кольору, яка була з недоліками, однак батько відповідача її придбав. Переоформлення автомобіля здійснювали в сервісному центрі. Автомобілем користувався лише батько відповідача ОСОБА_10 .

Викладеними обставинами відповідають правовідносини, які виникають із рівних прав подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 60 Сімейного кодексу України( далі СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК України).

Частиною першою статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування лежить не на суду, а на сторонах.

Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що транспортний засіб ЗАЗ Ланос 2013 року, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2013 року випуску був придбаний відповідачем під час шлюбу із позивачем, то він є спільним майном подружжя й підлягає поділу. Оскільки відповідач по справі - ОСОБА_2 , розпорядився автомобілем на власний розсуд без письмової згоди позивача по справі - ОСОБА_5 , то способом захисту порушених прав позивача є стягнення з відповідача грошової компенсації 1/2 вартості спірного транспортного засобу.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Також, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, провадження №61-9018сво18 відступив від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі №201/14044/16-ц, провадження №61-189ск17, та дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до Звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_12 від 12 червня 2019 року, ринкова вартість автомобіля ЗАЗ Lanos, 2013 року, легковий седан В, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , колір білий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 становить 127 506,00 гривень, відповідно Ѕ частина складає 63 753,00 грн (а.с.158-172).

Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача Ѕ частини вартості в розмірі 63 753,00 грн вказаного автомобіля є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечуючи встановлені судом обставини, відповідач належних і допустимих доказів на їх спростування не надав. Твердження відповідача щодо придбання автомобіля за кошти його батька, які не були спільними з позивачем не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Невизнання відповідачем позовних вимог, розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів.

Проте, вимоги позивача щодо визнання за відповідачем право особистої приватної власності на автомобіль ЗАЗ Ланос 2013 року, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ст. 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року.

Пунктом 8 Порядку передбачена державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів. До документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, відносяться довідка-рахунок, договори та угоди, акти, митна декларація, договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, а також копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, з зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Як видно із копії договору купівлі-продажу транспортного засобу №1243/01/16/2088 від 23 квітня 2016 року відповідач передав у власність покупця ОСОБА_4 автомобіль ЗАЗ Ланос 2013 року, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2013 року випуску, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 35 000,00 грн та транспортний засіб було перереєстровано на ім`я ОСОБА_4 за її заявою (а.с.68, 76-82), таким чином вимоги щодо визнання права власності на даний автомобіль за відповідачем є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 316, 321, 328, 657 ЦК України, ст. ст. 60, 63, 69, 71 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 128, 141, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

Визнати автомобіль ЗАЗ Ланос, 2013 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , яка набута під час шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 63 753 (шістдесят три тисячі сімсот п`ятдесят три) грн 00 коп. в рахунок компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки ЗАЗ Ланос 2013 року, реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2013 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1057 (одну тисячу п`ятдесят сім) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 30 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Алексєєв