Справа № 128/584/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

за участю:

представника позивача Тиховського М.О.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника ІІІ-ї особи Лукова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Хижинецька сільська рада Сокиринецької об'єднаної територіальної громади про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною, -

В С Т А Н О В И В:

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Парпуровецька сільська рада Вінницького району Вінницької області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною.

Ухвалою суду від 21.12.2018 року замінено третю особу без самостійних вимог на стороні позивача та залучено Хижинецьку сільську раду Сокиринецької об'єднаної територіальної громади до участі в даній справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача.

Позовна заява мотивована тим, що 14.08.2007 року між Вінницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, загальною площею 18,8035 га за межами населеного пункту с. Парпурівці на території Парпуровецької сільської ради, Вінницького району Вінницької області, строком на 49 років, зареєстрованого у Державного реєстрі земель від 07.11.2007 року за №08.

Відповідно до п.п. 9,12 вказаного договору, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації та розмір орендної плати переглядається у разі зміни розмірів земельного податку, зміни коефіцієнту індексації визначених законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ст. 13 вищезазначеного закону договір оренди землі - це

договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 628, 632 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України факт укладення договору пов'язаний з досягненням сторонами згоди щодо всіх його істотних умов, під якими передбачено умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до п. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 288.5.1 та 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Згідно п. 13 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03.03.2004 року №220, розмір орендної плати переглядається у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Враховуючи інформацію, яку надав відділ у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області листом від 02.03.2018 року №0-2-39/105-18, нормативно-грошова оцінка з врахуванням коефіцієнту індексації по Парпуровецькій сільській раді станом на 01.01.2018 року складає: для 1 га ріллі - 21368 (двадцять одна тисяча триста шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Відповідно до нього та враховуючи, що у вищезазначеному договорі орендується земельна ділянка площею і 8,8035 га то нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 401793 (чотириста одна тисяча сімсот дев'яносто три) грн. 00 коп., як наслідок орендна плата буде вноситись в сумі 8% від нормативної грошової оцінки, а саме: в розмірі 32143 (тридцять дві тисячі сто сорок три) грн./рік.

Відповідно до Закону України від 6 вересня 2012 року №5245-1V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності 1 січня 2013 року, внесені зміни до Земельного кодексу України.

Зокрема, статтею 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області стало розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної форми власності з 01.01.2013 року.

Відповідно до Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року № 413 Держгеокадастр та його територіальні органи для забезпечення здійснення заходів з охорони та раціонального використання земель повинні, зокрема, переглянути діючі договори оренди земель сільськогосподарського призначення державної власності з метою приведення їх у відповідність з вимогами законодавства та напрямами цієї Стратегії з урахуванням Закону України «Про оренду землі».

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить про можливість Головного управління Держгекоадастру у Вінницькій області, як розпорядника земель державної власності на території Вінницької області, вчиняти дії, пов'язані з приведенням діючих договорів оренди у відповідність до вимог чинного законодавства.

У зв'язку з чим Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області відповідачу було направлено листа стосовно внесення змін до вищезазначеного договору оренди землі від 07.08.2017 року №6507/6-17 в частині збільшення розміру орендної плати разом з Додатковою угодою про внесення змін до вищезазначеного договору оренди землі.

Вказаний лист відповідачем було залишено поза увагою.

Згідно правової позиції Верховного суду України (Постанова №21-274а14 від 02.12.2014 року) річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної форми власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати п.п. 288.5.1 та 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визнати укладеною Додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 14 серпня 2007 року, наступного змісту:

ОРЕНДОДАВЕЦЬ, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в особі начальника Козака Юрія Володимировича, що діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року№ 333, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за № 1391/29521, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру України від 17.11.2016 року № 308, з одного боку, та ОРЕНДАР, ОСОБА_2, ідентифікаційний номер , паспортні дані: серія НОМЕР_2, виданий Замостянським РВУМВС України у Вінницькій області 28 листопада 1996 року, місце проживання: АДРЕСА_1, згідно зі ст.ст. 21, 30 Законом України «Про оренду землі» за домовленістю сторін уклали цю додаткову угоду про нижченаведене:

Предмет Угоди

1. Цією Угодою до договору оренди землі, укладеного 14.08.2007 року між Вінницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.11.2007 року за реєстраційним № 08, вносяться зміни на підставі пункту 12 Договору та викладаються пункти 5, 8, 10 договору в новій редакції:

1.1. Пункт 5 договору в розділі «Об'єкт оренди»:

«Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 401793 (чотириста одна тисяча сімсот дев'яносто три) грн. 00 коп.;

1.2. Пункти 8, 10 договору в розділі «Орендна плата»:

«Орендна плата вноситься «Орендарем» виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря - 8 % від нормативної, грошової оцінки земельної ділянки за ріллю - в сумі 32143 (тридцять дві тисячі сто сорок три) грн./рік»;

«Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.»

2. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від «14» серпня 2007 року та набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації.

Додаткова угода укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, одна з яких знаходиться у «Орендодавця», другий - у «Орендаря».

Реквізити сторін

Головне управління

Держгеокадастру у Вінницькій

області

21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, Ідентифікаційний номер

Орендодавець

Код ,

р/р 0315

ДСУ м. Київ,

МФО 820172

тел. (0432)51-39-60

Начальник

Головного управління Ю.В. Козак

Орендар ОСОБА_2

місце проживання: АДРЕСА_1

ОСОБА_2

Підпис

М.П. ( за наявності печатки)

В судовому засіданні представник позивача Тиховський М.О. і вимоги позовної заяви підтримав, мотивуючи їх обставинами, викладеними в ній, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 тай ого представник - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, заперечували щодо його задоволення, посилаючись на те, що позивач, звертаючись із позовною вимогою про визнання додаткової угоди укладеною, як на її підстави посилається на наступні положення законодавства: ст.ст. 628, 632, 638 ЦК України щодо змісту договору та істотних його умов; норми Закону України «Про оренду землі», у т.ч. його ч. 2 ст. 21, згідно якої розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та

комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України); п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, згідно якого розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за

розмір земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; п.13 Типового договору оренди землі у редакції 2004 року із посиланням на його положення про перегляд орендної плати у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; ст. 122 Земельного кодексу України в частині визначення позивача, як розпорядника орендованих земель; Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженою Постановою КМУ від 07.06.2017 року № 413 із посиланням на доцільність та повноваження перегляду діючих договорів оренди землі; правову позицію ВСУ від 02.12.2014 року по справі №21-274а14, згідно якої річний розмір орендної плати на земельні ділянки державної та комунальної форми власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст.288 Податкового кодексу України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної. Керуючись наведеними положеннями закону, позивач просить суд визнати додаткову угоду до договору оренди землі, укладеною за викладеним у позовній заяві варіантом, в якому, зокрема, розмір орендної плати встановлюється сторонами на рівні 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за ріллю в сумі 32143 грн./рік. Проте, пропонований позивачем для затвердження судом у додатковій угоді розмір орендної плати не відповідає вимогам законодавчих актів, на які посилається відповідач, як підставу своїх позовних вимог. Так, згідно п. 288.1 - 288.5 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: 288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування -не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки. Аналіз зазначених положень говорить про встановлення розміру орендної плати у договорі з одночасним визначенням мінімального її розміру, який щорічно має перераховуватись до бюджету. Відтак, вимоги до мінімального та максимального розміру орендної плати встановлено законом і підлягають сплаті незалежно від встановлення в договорі (перегляду розмірів та внесення змін до нього). За фактом так і відбувається - при зазначенні у договорі оренди землі від 14.08.2007 року орендної плати у розмірі 1825,45 грн., фактично позивачем сплачується орендна плата у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, встановленої у сумі 21367,20 грн. за 1 га ріллі, що підтверджується податковою декларацією з плати за землю за 2017 рік. За таких обставин вимога позивача про встановлення орендної плати у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі не базується на вимогах закону, у зв'язку з чим не може бути задоволена судом. Щодо підстав для визнання додаткової угоди укладеною, посилання позивача на Стратегію, згідно якої Держгеокадастр та його територіальні органи для забезпечення здійснення заходів з охорони та раціонального використання земель повинні, зокрема, переглянути діючі договори оренди земель сільськогосподарського призначення державної власності з метою приведення їх у відповідність з вимогами законодавства та напрямами цієї Стратегії з урахуванням Закону України «Про оренду землі», - може бути розцінено лише у сукупності із положеннями цього закону та ЦК України у частиш регулювання договірних відносин. Так, зазначений у Стратегії перегляд Держгеокадастром діючих договорів не може бути одностороннім, адже договір є домовленістю за попереднім обоюдним погодженням договірних умов обома його сторонами. Про це йдеться і у ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», на яку посилається позивач та згідно якої розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Отже, без згоди позивача можуть встановлюватись (змінюватись у існуючому договорі) лише строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Усі інші, у тому числі істотні договірні умови - лише за згодою сторін. Наведене підтверджується правовою позицією Верховного Суду, що викладена у його Постанові від 24.01.2018 року у справі № 395/977/16-ц, а саме: «Переглядаючи законність рішення суду першої інстанції в частині визнання додаткової угоди укладеною, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до статті 638, частин першої, другої статті 651 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Встановивши, що зміни, запропоновані позивачем стосуються істотних умов договору (орендної плати та передачі земельної ділянки під заставу), що є абсолютним правом на вільне волевиявлення, а також не доведено належними та допустимими доказами істотних порушень умов договору з боку іншої сторони, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині». Виходячи з викладеного, позивачем не доведено: підстав збільшення орендної плати до 8% від нормативної грошової оцінки землі;

підстав для визнання додаткової угоди, укладеної без згоди позивача (примусово у судовому порядку), у зв'язку з чим позивач та його представник просять позовні вимоги залишити без задоволення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Хижинецької сільської ради Сокиринецької об'єднаної територіальної громади - Луков С.В. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2007 року між Вінницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, загальною площею 18,8035 га за межами населеного пункту с. Парпурівці на території Парпуровецької сільської ради, Вінницького району Вінницької області, строком на 49 років, зареєстрованого у Державного реєстрі земель від 07.11.2007 року за №08 (а.с. 13 - 17).

Відповідно до п.п. 9,12 вказаного договору, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації та розмір орендної плати переглядається у разі зміни розмірів земельного податку, зміни коефіцієнту індексації визначених законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ст. 13 вищезазначеного закону договір оренди землі - це

договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 628, 632 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України факт укладення договору пов'язаний з досягненням сторонами згоди щодо всіх його істотних умов, під якими передбачено умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до п. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 288.5.1 та 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Згідно п. 13 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03.03.2004 року №220, розмір орендної плати переглядається у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Згідно інформації відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 02.03.2018 року №0-2-39/105-18, нормативно-грошова оцінка з врахуванням коефіцієнту індексації по Парпуровецькій сільській раді станом на 01.01.2018 року складає: для 1 га ріллі - 21368 (двадцять одна тисяча триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. (а.с. 11 - 12).

Позивач вважає, що оскільки у вищезазначеному договорі орендується земельна ділянка площею і 8,8035 га, то нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 401793 (чотириста одна тисяча сімсот дев'яносто три) грн. 00 коп., як наслідок орендна плата буде вноситись в сумі 8% від нормативної грошової оцінки, а саме: в розмірі 32143 (тридцять дві тисячі сто сорок три) грн./рік.

Згідно ст. 651 ЦК України з зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно п.п. 288.1 - 288.5 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: 288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування -не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки. Тобто, згідно даного положення, розмір орендної плати у договорі встановлюється з одночасним визначенням мінімального її розміру, який щорічно має перераховуватись до бюджету. Відтак, вимоги до мінімального та максимального розміру орендної плати встановлено законом і підлягають сплаті незалежно від встановлення в договорі (перегляду розмірів та внесення змін до нього): в даному випадку - при зазначенні у договорі оренди землі від 14.08.2007 року орендної плати у розмірі 1825,45 грн., фактично позивачем сплачується орендна плата у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, встановленої у сумі 21367,20 грн. за 1 га ріллі, що підтверджується податковою декларацією з плати за землю за 2017 рік (а.с.55 - 57). За таких обставин вимога позивача про встановлення орендної плати у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі не базується на вимогах закону, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Посилання позивача на Стратегію, згідно якої Держгеокадастр та його територіальні органи для забезпечення здійснення заходів з охорони та раціонального використання земель повинні, зокрема, переглянути діючі договори оренди земель сільськогосподарського призначення державної власності з метою приведення їх у відповідність з вимогами законодавства та напрямами цієї Стратегії з урахуванням Закону України «Про оренду землі», може бути розцінено лише у сукупності із положеннями цього закону та ЦК України у частині регулювання договірних відносин. Так, зазначений у Стратегії перегляд Держгеокадастром діючих договорів не може бути одностороннім, адже договір є домовленістю за попереднім обоюдним погодженням договірних умов обома його сторонами.

Про це йдеться і у ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», згідно якої розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Отже, без згоди позивача можуть встановлюватись (змінюватись у існуючому договорі) лише строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; усі інші, у тому числі істотні договірні умови - лише за згодою сторін.

Аналогічна позиція викладена у Постанові ВСУ від 24.01.2018 року у справі № 395/977/16-ц, а саме: «Переглядаючи законність рішення суду першої інстанції в частині визнання додаткової угоди укладеною, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до статті 638, частин першої, другої статті 651 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Встановивши, що зміни, запропоновані позивачем стосуються істотних умов договору (орендної плати та передачі земельної ділянки під заставу), що є абсолютним правом на вільне волевиявлення, а також не доведено належними та допустимими доказами істотних порушень умов договору з боку іншої сторони, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині».

Виходячи з викладеного, позивачем не доведено: підстав збільшення орендної плати до 8% від нормативної грошової оцінки землі;

підстав для визнання додаткової угоди, укладеної без згоди позивача (примусово у судовому порядку), у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про оренду землі», ст. ст. 16, 628, 632, 638, 651 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 141, 133, 212, 247, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Хижинецька сільська рада Сокиринецької об'єднаної територіальної громади про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.І. Бондаренко