Номер провадження: 22-ц/813/4988/19
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

заявник (позивач) ОСОБА_1

заінтересована особа (відповідач) - Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року у складі суддіЛуняченка В.О.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, поданою до пред`явлення позову про захист прав споживачів, в якій просив суд зупинити дію постанови державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного управління юстиції в Одеській області про розшук майна боржника від 21.11.2018 р., виконавче провадження №55764987, з примусового виконання виконавчого листа №522/8546/13-ц, виданого 22.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення коштів у розмірі 5 459,36 доларів США та 186 429,11 грн.; зупинити стягнення Першим Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Головного управління юстиції в Одеській області на підставі виконавчого листа №522/8546/13-ц, виданого 22.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2018 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову про захист прав споживачів, задоволено. Вжито заходи забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом зупинення дії постанови державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного управління юстиції в Одеській області про розшук майна боржника від 21.11.2018, виконавче провадження №55764987, з примусового виконання виконавчого листа №522/8546/13-ц, виданого 22.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення коштів у розмірі 5 459,36 доларів США та 186 429,11 грн.; зупинення стягнення Першим Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Головного управління юстиції в Одеській області на підставі виконавчого листа №522/8546/13-ц, виданого 22.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси.

04.03.2019 ПАТ «МТБ Банк» звернулося до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову до подачі позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2018.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «МТБ Банк» про скасування заходів забезпечення позову до подачі позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2018.

Не погодившись з ухвалою суду, ПАТ «МТБ БАНК» подало апеляційну скаргу,в якій просить суд її скасувати та винести постанову, якою клопотання ПАТ «МТБ Банк» про скасування заходів забезпечення позову задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2018.

В апеляційній скарзі банк зазначив, що його клопотання мотивоване тим, що виконавчий лист, за яким зупинено стягнення ухвалою про забезпечення позову від 28.12.2018, видано 22.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси на примусове виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/8546/13-ц, яким задоволено позов ПАТ «Марфін Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №00022R41 у розмірі 5459,36 дол. США та 186429,11 грн. та судові витрати сумою 3653,97 грн. Зазначене рішення набрало законної сили та не скасоване. ОСОБА_1 не оскаржує виконавчий лист, примусове виконання якого зупинено ухвалою про забезпечення позову. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження своїх вимог та наявності спору між сторонами та укладення кредитного договору №00030R41. Вжите судом забезпечення позову призводить до порушення прав ПАТ «Марфін Банк» як стягувача за виконавчим провадженням та державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного управління юстиції в Одеській області як гаранта примусового виконання судового рішення, який при цьому навіть не є стороною даної справи, тобто ухвалою було вирішено питання щодо прав особи, яка не є стороною судової справи.

21.10.2019 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку представника апелянта, вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції визнав причини неявки заявника у судове засідання неповажними і вважала за можливе розглядати справу без його участі з огляду на такі обставини.

Згідно з ст. ст. 6, 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

У відповідності до ст. 13, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається і разом з тим, з огляду на принцип диспозитивності у цивільному судочинстві учасники справи розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Відповідно до положень ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більше як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Як вбачається із матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 11.04.2019 та справу призначено на 23.07.2019. Враховуючи, що заявник в судове засідання не з`явився, розгляд справи було відкладено на 24.09.2019.

23.09.2019 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу укласти договір про надання правової допомоги для представництва його інтересів у суді з розгляду даної справи. Вказане клопотання судом задоволено та справу відкладено на 22.10.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст. ст. 371, 372 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2015, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.09.2017, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором.

Приморським районним судом м. Одеси 22.01.2018 видано виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення Приморського районного суду м. Одеси.

21.11.2018 державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листав винесено постанову про розшук майна, що належить боржнику ОСОБА_1 .

В свою чергу, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, фактично просить зупинити виконання рішення суду шляхом зупинення дії постанови ДВС з примусового виконання рішення суду та стягнення на підставі виконавчого листа, посилаючись на те, що має намір звернутися до суду з позовом до ПАТ «Марфін Банк» про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Аналіз вказаних норм права вказує на те, що підставою для застосування вказаного виду забезпечення позову є наявність факту оскарження боржником виконавчого документа, а тому зупинення стягнення на підставі виконавчого документа застосовується як захід забезпечення позову при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідачем в таких спорах має виступати виконавча служба.

Натомість позивач виконавчий документ не оскаржує, в заяві про забезпечення позову відповідачем зазначає ПАТ «Марфін Банк».

Крім того, пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначена недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Отже, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа за відсутності оскарження виконавчого документа боржником суперечить нормам чинного законодавства.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наведеними в п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції у повному обсязі не пересвідчився в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не з`ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Марфін Банк» про визнання недійсним кредитного договору від 04.07.2008 з посиланням на №00030R41, який є договором поруки, укладеним між банком та ОСОБА_2 (поручитель), укладеним на забезпечення виконання кредитного договору від 04.07.2008 №00022R41 укладеного між ОСОБА_1 та банком.

Отже, постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суддя першої інстанції в порушення вищезазначених норм чинного законодавства не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не встановив наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також не навів обґрунтувань доцільності вжиття вказаних заходів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами, що не може бути визнано обґрунтованим, а тому грубо порушує права ПАТ «Марфін Банк» та зачіпає інтереси державного виконавця, який стороною у даному спорі не є.

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови державного виконавця та зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.

Банк як учасник справи на законних підставах подав мотивоване клопотання про скасування вжитих заходів забезпечення позову, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права, що призвело до порушення прав апелянта.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2019 року скасувати.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2018 у справі №520/21073/18 про зупинення дії постанови державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про розшук майна боржника від 21.11.2018, виконавче провадження №55764987, з примусового виконання виконавчого листа №522/8546/13, виданого 22.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення коштів в розмірі 5459,36 доларів США та 186429,11 грн.; зупинення стягнення Першим Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеси управління юстиції в Одеській області на підставі виконавчого листа №522/8546/13, виданого 22.01.2018 Приморським районним судом м. Одеси.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 31.10.2019.

Головуючий:

Судді: