Справа № 211/5428/18
Провадження № 2/211/434/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання місця проживання неповнолітньої дитини,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 03.02.2001 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.07.2018 р. між ними розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. До теперішнього часу вона та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання доньки. Вважає, що в інтересах доньки проживати разом з нею, а не з батьком. Вона на даний час має стабільний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. В той час, як відповідач не має постійного доходу, ніде не працює, не може забезпечити умови для нормального розвитку дитини, його навчання. Також відповідач, має проблеми зі здоровя, не однократно у нього проявлялися суїцидальні нахили, психоемоційні розлади. Нею не однократно були написані заяви до органів поліції про те, що відповідач застосовує до нього фізичну та психологічну силу, були складені протоколи про адміністративне правопорушення.

Батько дитини, має негативний вплив на доньку, яка бачить постійні емоційні, психічні розлади здоровя батька, його сварки, застосування фізичної сили, а також котрий постійно налаштовує дитину проти матері. Відповідач не може дати дочці належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, ні забезпечення нормальних безпечних для здоровя дитини умов проживання.

Просить суд визначити місце проживання доньки разом з нею.

Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони не зявилися, позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про слухання справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України, відзиву не надав.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_4 до суду надала заяву про розгляд справи без їх участі, долучити до матеріалів висновок виконкому Довгинцівської районної в місті ради про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, акт обстеження та винести рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.01.2001 року, який розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2018 року ( а.с. 10 копія свідоцтва про одруження, а.с. 11-12 копія рішення).

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 187696 виданого 12 серпня 2008 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 13).

Мати дитини, ОСОБА_1, працює на посаді виконавчого директора в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вертекслайн», за місцем роботи характеризується позитивно ( а.с. 20).

За характеристикою комунального закладу освіти «Криворізька загальноосвітня санаторна школа-інтернат № 7 І-ІІ ступенів» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, програмовий матеріал з більшості предметів засвоює на достатньому рівні, на уроках старанна, організована, дисциплінована, має добре розвинене логічне та творче мислення ( а.с. 25).

За місцем проживання дитини за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Вячеслава Чорновола, 57/12 житлово-побутові умови відповідають вимогам ( а.с. 24).

Відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ( а.с. 23).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради вважають за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 757/11568/15-ц від 14 грудня 2016року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Положеннями частини 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У зв'язку з викладеним, враховуючи що відповідач відзиву на позовну заяву не надав, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 704,80 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 157, 161 СК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання місця проживання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем її проживання або перебування, зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири ) гривні 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.04.2019 року.

Суддя: ОСОБА_5