ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3445/19 Справа № 215/3571/18 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач-Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Карнаух Тетяни Вікторівни на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 05 грудня 2018 року, яке ухвалено суддею Квятковським Я.А. у місті Кривому Розі, повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я внаслідок виконання трудових обов'язків.

В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що він з 25.06.1986 року по 30.10.1986 року та з 09.08.1989 року по 29.06.1994 року працював у відповідача електрослюсарем з ремонту обладнання на підземних роботах, підземним прохідником, які характеризувались перевищенням граничного допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища.

У липні 2009 року рішенням ЛЕК Українського науково-досліницького інституту промислової медицини протокол №293 йому були встановлені професійні захворювання: радикулопатія шийна і попереково-крижова з вираженими статико-динамічними порушеннями, зі стійким больовим синдромом та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періатрозу (ПФ 2 ступеня), остеоартрозу ліктьових (ПФ 1 ступеня) і колінних (ПФ 2 ступеня) суглобів; вегетативно-сенсорна полінейропатія рук з периферичним ангіодистонічним синдромом та трофічними порушеннями на кистях.

Також, у грудні 2017 року рішенням ЛЕК Українського науково-досліницького інституту промислової медицини протокол №1497 йому були встановлені два професійні захворювання, а саме: сидеросилікоз другої стадії (r/u, 2/2, em, pi, cn) пізній розвиток, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої-другої стадії, група В, ЛН - першого-другого ступеня; нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху).

Відповідно до інформаційної довідки про умови праці №2/2-62 від 14.01.2008 року, виданої головним державним санітарним лікарем Тернівського району м.Кривого Рогу, інформаційної довідки про умови праці №2/2-11-3/1237 від 28.04.2016 року, виданої в.о. головного державного санітарного лікаря м.Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів, та доповнення від 12.10.2017 року №1735/4.6-7, виданого Головним управлінням Держпраці Дніпропетровської області, позивач працював підземним прохідником, підземним електрослюсарем, при цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, виробничого шуму, важкості і напруженості праці. Роботи виконувалися в умовах підземного несприятливого мікроклімату шахти.

Крім того, по факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією, створеної на підприємстві ПАТ «КЗРК», про що був складений акт професійного розслідування №65 від 07.08.2009 року, де вказано, що позивач, працюючи на підприємстві відповідача виконував роботи в умовах, які характеризувались важкою фізичною працею внаслідок обмеженості робочого простору робочих місць, яка не дозволяла завжди застосовувати засоби малої механізації. Посилюючим шкідливим фактором був несприятливий мікроклімат характерний для підземних робіт.

В акті розслідування від 09.02.2018 року вказано, що робота характеризується перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища: умови праці по вмісту в повітрі робочої зони пилу відносяться до 3 класу 2 ступеню шкідливості, за важкістю праці - до 3 класу 2 ступеню шкідливості, за рівнем шуму - до 3 класу 3 ступеню шкідливості, за показниками мікроклімату - до 3 класу 2 ступеню шкідливості, загальна оцінка - до 3 класу 3 ступеня шкідливості.

Відповідно до медичного висновку МСЕК від 23.09.2009 року серії ДНА-02 №032657 позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 55% та 3 група інвалідності первинно.

Згідно висновку МСЕК від 12.06.2018 року серії 12 ААА № 050265 позивачу була встановлена втрата професійної працездатності 65% та 3 група інвалідності з переоглядом в травні 2020 року. Відповідно до рекомендацій МСЕК позивач потребує ВМП, забезпечення лікарськими засобами, санаторно-курортне лікування.

Виходячи з характеру захворювань позивача, він не має змоги вести звичайний спосіб життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них її стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Працювати позивач не може, навіть допомогти по господарству своїй родині він також не має змоги бо відчуває задишку при помірному фізичному навантаженні, кашель частіше сухий, приступоподібний, рідше - з утрудненим виділенням невеликої кількості слизового, в'язкого харкотиння, біль у грудях та між лопатковій ділянці, слабкість, підвищену втому, запаморочення, головний біль, стійкий біль та обмеження рухів в шийному та попереково- крижовому відділах хребта, в плечових, ліктьових та колінних суглобах, оніміння кінцівок, шум у голові та вухах, зниження слуху на обидва вуха. Турбує задишка, це все ставить під загрозу його життя. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, просив стягнути з ПАТ - 148 920 грн. моральної шкоди без утримання податку, а також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Судовий збір компенсувано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі представник позивача Карнаух Т.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд не врахував конкретні обставини справи, а саме те, що позивач працював у структурних підрозділах ДВО «Кривбасруда» з 25.06.1986 року по 30.10.1986 року та з 09.08.1989 року по 29.06.1994 року електрослюсарем з ремонту обладнання на підземних роботах, шахта Першотравнева 1, шахта Першотравнева 2, Першотравневе РУ ВО «Кривбасруда» - 5 років 3 місяці. Зазначає, що всі структурні підрозділи ДВО «Кривбасруда» (Рудоуправління Першотравневе, новостворені з 01.10.1989 року структурні підрозділи: шахти Першотравнева-1 та Першотравнева-2,, а також новостворена з 01.01.1995 року шахта «Першотравнева») не були самостійними юридичними особами, а були створені як структурні підрозділи без права юридичної особи. На час ліквідації, Рудоуправління Першотравневе та шахта «Першотравнева-1» як структурні підрозділи входили до ДВО «Кривбасруда», частина активів цього об'єднання перейшла до управління «Кривбасгідрозахист» у липні 1998 року відповідно наказу №262 від 29.07.1998р. Міністерства промислової політики, тобто вже після припинення трудових відносин позивача з ВО «Кривбасруда».

Представник позивача, вказує на те, що професійне захворювання позивача виникло під час перебування у трудових відносинах з ҐДВО по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда», правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», тому вважає, що саме відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду у зв'язку з втратою ним професійної працездатності. Просить врахувати відсоток втрати працездатності позивачем -65%, третю групу інвалідності, характер отриманих професійних захворювань, ступінь вини відповідача та задовольнити позов у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача, відповідач ПАТ «КЗРК», просить відмовити в задоволені апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи і судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 встановлено професійні захворювання - сидеросилікоз другої стадії (r/u, 2/2, em, pi, cn) пізній розвиток, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої-другої стадії, група В.ЛН - першого-другого ступеня; нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху) (а.с. - 11-19).

Згідно довідки МСЕК серії 23.09.2009 року серії ДНА-02 №032657 позивачу первинно встановлена втрата професійної працездатності 55% та 3 група інвалідності з переоглядом 01.09.2009 року.

Згідно довідки серії 12 ААА №050265 від 12.06.2018 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності 65% та 3 група інвалідності з переоглядом в травні 2020 року та за висновками МСЕК він потребує забезпечення лікарськими засобами та ВМП, санаторно-курортне лікування.( а.с. 8-10).

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання, а.с.6-7, причиною виникнення вищевказаних професійних захворювань виявився профмаршрут праці позивача в шкідливих умовах виробничого процесу на шахтах «Першотравнева-1», «Першотравнева-2» виробничого об'єднання «Кривбасруда», які на цей час ліквідовано.

Відповідно до Статуту ПАТ «Кривбасзалізрудком», що затверджений протоколом загальних зборів акціонерів ВАТ «Кривбасзалізрудком» від 30 березня 2011 року №1/2011 та пройшов державну реєстрацію 4 квітня 2011 року, (а.с.58,59), ВАТ «Кривбасзалізрудком» змінив найменування на ПАТ «Кривбасзалізрудком» та є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Кривбасзалізрудком», що було засноване ДАК "Укррудпром" згідно спільного наказу державного комітету промислової політики України та Фонду державного майна України від 19.02.2001 №66/245.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволені позову виходив з того, що

в ході судового розгляду справи позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є правонаступником майнових прав і обовязків шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2» ВО «Кривбасруда», та повинно нести відповідальність за ушкодження здоров'я позивача.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив захистити його порушені права у спосіб стягнення моральної шкоди з відповідача - ПАТ "Кривбасзалізрудком", як з винної особи.

Під час судового розгляду, судом першої інстанції перевірено і встановлено, що ПАТ "Кривбасзалізрудком" не є правонаступником майнових прав і обов'язків шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2» ВО «Кривбасруда», тобто не є належним відповідачем.

За частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Протягом тривалого часу, рішеннями судів, першої, апеляційної і касаційної інстанцій було встановлено, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не є правонаступником майнових прав шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2» ВО «Кривбасруда».

Відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За статтею 466 ЦК УРСК в разі реорганізації юридичної особи виплата щомісячних платежів ( стаття 465 цього Кодексу), належних з неї у звязку з заподіяння каліцтва або іншого ушкодження здоровя чи заподіянням смерті, покладається на правонаступників юридичної особи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 19 Закону України «Про господарські товариства» , із змінами і доповненнями, чинного на час виникнення спірних правовідносин, припинення діяльності товариства відбувається шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) або ліквідації з дотриманням вимог антимонопольного законодавства.

Згідно до ч.ч.1, 6 ст.34 Закону України «Про підприємства в Україні» із змінами і доповненнями (який діяв до 01.01.2004року), ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду.

При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства.

Відповідно до ч.2 п.6 ст.34 Закону України «Про підприємства в Україні» із змінами і доповненнями (у редакції від 02.03.95 р. ) при виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за розподільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обовязки реорганізованого підприємства.

Наказом виробничого об'єднання по видобутку руд підземним способом «Кривбасруда» №169 «Про зміни в організації виробництва і праці в об'єднанні» від 26 грудня 1994 року, було ліквідовано з 01 січня 1995 року шахти «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», створено в складі об'єднання на правах структурної одиниці шахту «Першотравнева».

Відповідно до п.1 наказу ВО «Кривбасруда» від 05 січня 1998 року №1 з 01 січня 1998 року шахту «Першотравнева» як структурну одиницю було ліквідовано та наказом №12 від 20 січня 1998 року створено на її базі шахту «Першотравнева-Дренажна». У подальшому в п.1 наказу ВО «Кривбасруда» від 11 вересня 1998 року №139 було передбачено виключити зі складу структурних одиниць ВО «Кривбасруда», зокрема, шахту «Першотравнева-Дренажна» з моменту державної реєстрації Криворізького державного гірничорудного управління гідрозахисту.

Відповідно до наказу Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року №262 на базі державного майна шахт «Гігант-Дренажна» та «Першотравнева-Дренажна» (структурних підрозділів ДВО «Кривбасруда») шляхом їх відокремлення було створено управління «Кривбасгідрозахист».

Відповідно до пунктів 3 та 5 цього наказу було створено комісії з передачі майна від ДВО «Кривбасруда» та прийняття його управлінням «Кривбасгідрозахист», шляхом складання акта приймання-передачі для подачі його в місячний строк до міністерства для затвердження.

На підставі затвердженого акта приймання-передачі було передбачено складання розподільчого балансу та внесення змін до обліку майна. Правонаступником усіх майнових прав та обов'язків реорганізованого ДВО «Кривбасруда» у частині, визначеній розподільчим балансом, було призначено управління «Кривбасгідрозахист», яке було ліквідовано 05 травня 2008 року відповідно до наказу Міністерства промислової політики України від 17 березня 2006 року №104.

Наказом Міністерства промислової політики України №104 від 17 березня 2006 року призначено комісію з припинення діяльності ДП «Кривбасгідрозахист», шляхом його ліквідації та зобов'язано державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» прийняти на баланс до статутного фонду майно ДП «Кривбасгідрозахист», яке залишиться після задоволення вимог кредиторів.

При цьому, згідно з наказом Міністерства промислової політики України (далі - Мінпромполітики) від 29 липня 1998 року №263 ДВО «Кривбасруда» було перейменовано на «Криворізький державний залізорудний комбінат», що став правонаступником об'єднання (пункти 1 та 2).

Відповідно до п.1 наказу Мінпромполітики від 12 липня 1999 року №248 та п.1 наказу Державної акцiонерної компанiї «Укррудпром» (далі - ДАК «Укррудпром») від 31 грудня 1999 року №347 Державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» шляхом реорганізації було перетворено на Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» ДАК «Укррудпром».

У пункті 3 згаданого наказу ДАК «Укррудпром» указано, що зазначене дочірнє підприємство є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків реорганізованого Державного підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат».

Згідно з п.п.1 та 3.2 наказу ДАК «Укррудпром» від 30 липня 2001 року №290 вказане дочірнє підприємство шляхом реорганізації було перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ВАТ «Кривбасзалізрудком»), яке стало правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків дочірнього підприємства.

Відповідно до пункту 1.1 розділу «Загальні положення» Статуту ПАТ «Кривбасзалізрудком», що затверджений протоколом загальних зборів акціонерів ВАТ «Кривбасзалізрудком» від 30 березня 2011 року №1/2011 та пройшов державну реєстрацію 4 квітня 2011 року, ВАТ «Кривбасзалізрудком» змінив найменування на ПАТ «Кривбасзалізрудком» та є правонаступником усіх прав та обов'язків ВАТ «Кривбасзалізрудком» (офіційний сайт ПАТ «Кривбасзалізрудком» у мережі Інтернет).

З контексту викладеного вбачається, що згідно розподільчого балансу ліквідованого ВО «Кривбасруда», його правонаступником став ПАТ «Кривбасзалізрудком», за винятком шахт Першотравневого рудоуправління, а також шахт «Першотравнева-1», «Першотравнева-2», «Першотравнева», «Першотравнева-Дренажна» ВО «Кривбасруда», правонаступником яких стало «Криворізьке державне гірничорудне управління гідрозахист», що підтверджується актами прийому-передачі основних фондів та майна станом на 01.07.1998 року.

У пункті 32 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодження здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року №472 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що при ліквідації, банкрутстві або реорганізації (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства відшкодування шкоди, компенсація всіх видів витрат провадиться правонаступником.

Якщо права й обов'язки ліквідованого підприємства не переходять до правонаступника, суми, що підлягають відшкодуванню, капіталізуються і перераховуються органами державного соціального страхування для виплати їх у розмірі і в терміни, зазначені у відповідному рішенні про відшкодування шкоди.

У разі ліквідації або банкрутства підприємства без правонаступника ліквідаційна комісія надсилає офіційне повідомлення про це до місцевого органу державного соціального страхування.

Таким чином, суд встановив, що ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не є правонаступником майнових прав шахти «Першотравнева-1» ВО «Кривбасруда», де працював позивач ОСОБА_1

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що ДВО «Кривбасруда» було ліквідовано і, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» не є правонаступником ДВО «Кривбасруда», оскільки правонаступником всіх майнових прав та обов'язків реорганізованого ВО «Кривбасруда» щодо майнових комплексів шахт Першотравнева-1», Першотравнева-2, Першотравнева» ВО «Кривбасруда», «Першотравнева-Дренажна» було призначено управління «Кривбасгідрозахисту», яке також ліквідовано без правонаступника.

Отже, враховуючи те, що на момент виникнення у ОСОБА_1 права на відшкодування моральної шкоди - у липні 2009 року, підприємство, яке визнано винним у спричиненні позивачу професійного захворювання, зазначене у п.16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09 лютого 2018 року - шахта «Першотравнева» ВО «Кривбасруда», яка ліквідована, а ПАТ "Кривбасзалізрудком" не є її правонаступником, яким було управління «Кривбасгідрозахист», колегія суддів вважає правильним висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

На думку колегії суддів, з'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Карнаух Тетяни Вікторівни залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: