Справа № 367/4267/18
Провадження №2/367/54/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

при секретарі Бабаковій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», третя особа: приватний нотаріус Калинушка Оксана Олексіївна, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про визнання добросовісним набувачем нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, відповідно до якого зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» є замовником будівництва ЖК «Коцюбинський» за адресою: АДРЕСА_1 .

16.09.2011 у житловий будинок АДРЕСА_2 був введений в експлуатацію.

22.09.2011 рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області було присвоєно поштову адресу житловому будинку АДРЕСА_2 та доручено КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити й видати свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартири закінченого будівництва за адресою; АДРЕСА_3 .

17.08.2013 ТОВ «Аверс-Сіті» зареєструвало за собою право власності на квартиру АДРЕСА_4 на підставі рішення Коцюбинської селищної ради Київської області № 270 зід 22.09.2011 та було видано свідоцтво про право власності № 10719607.

17.06.2013 ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ТОВ «Аверс-Сіті» про визнання права власності на квартири АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 АДРЕСА_7 та зобов`язання вчинити дії.

29.07.2013 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/5136/13-ц в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовили в повному обсязі.

17.09.2013 рішенням Апеляційного суду Київської області у справі № 367/5136/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнили, визнали право власності на об`єкти нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_8 АДРЕСА_4 АДРЕСА_6 АДРЕСА_9 та квартиру АДРЕСА_10 та зобов`язано ТОВ «Аверс-Сіті» передати ОСОБА_2 технічну документацію (технічні паспорти) на квартири АДРЕСА_11 АДРЕСА_12 . АДРЕСА_4 АДРЕСА_6 АДРЕСА_9 та квартиру АДРЕСА_10 .

19.03.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» на рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 задовольнили, рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 скасували, а рішення Ірпінського міського суду Київської області зід 29.07.2013 залишили без змін.

12.11.2014 постановою Верховного суду України заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 задовольнили, ухвалу суду касаційної інстанції скасували та направили на новий розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

11.02.2015 ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» на рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 відхилили.

24.06.2015 постановою Верховного суду України заяву ТОВ «Аверс-Сіті» про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 задовольнили частково, рішення апеляційного суду та ухвалу суду касаційної інстанції скасували, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2013 залишили в силі.

31.10.2017 з інформаційної довідки № 102051605 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно представник ТОВ «Аверс-Сіті» дізнався, що на даний час квартира АДРЕСА_13 зареєстрована за ОСОБА_1 .

З вищевказаної інформаційної довідки випливає, що 30.01.2014 ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на квартиру АДРЕСА_4 на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2014 у справі № 367/5136/13-ц.

31.01.2014 власником квартири став ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 102 від 31.01.2014, який укладений між ОСОБА_2 за ОСОБА_3

23.01.2015 власником квартири стала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_14 від 23.01.2015, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

16.04.2015 власником квартири стала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_15 від 16.04.2015, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Квартира вибула з власності ТОВ «Аверс-Сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за ОСОБА_2 на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 справі № 367/5136/13-ц, яке було скасовано постановою Верховного суду України від 24.06.2015 у справі № 6-318цс15, що є підставою для застосування способу захисту, передбаченого ст. 388 ЦК України,

Позивач просить суд витребувати у ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» об`єкт нерухомості: квартиру АДРЕСА_13 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, загальною площею 104,4 кв.м.

В процесі розгляду даної справи ОСОБА_1 було подано зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», третя особа: приватний нотаріус Калинушка Оксана Олексіївна, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про визнання добросовісним набувачем нерухомого майна, свої вимоги мотивує тим, що 16 квітня 2015 року на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_15 від 16.04.15 укладеного з ОСОБА_4 вона стала власником спірної квартири.

Договір був укладений в належній формі, як того вимагає закон; він був оплатний та фактичний володілець не знав та не міг знати, що річ, яку він набуває, може бути чужою, адже у відповідних реєстрах була відсутня інформація щодо обмежень щодо майна. Під час укладення Договору нотаріус перевіряв наявну в реєстрах інформацію - жодного обмеження чи сумніву щодо неможливості укладення Договору були відсутні. До того ж Договір не носив характеру мнимої чи удаваної угоди.

Крім того, продавець гарантував, що на момент укладання угоди від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення, щодо квартири відсутні судові спори, обтяжень, а також будь-яких прав у третіх осіб щодо квартири немає.

Таким чином, при укладенні Договору у ОСОБА_1 не виникло жодних сумнівів щодо належності майна, оскільки інформація з реєстрів була перевірена нотаріусом. Витяг був наданий та міститься в матеріалах нотаріальної справи.

В матеріалах справи відсутні докази про внесення відомостей щодо заборони відчуження об`єкта, його обтяження. Навіть станом на 10.02.2018 такі відомості відсутні, про що свідчать дані реєстрів.

Сторони під час укладання договору дійшли згоди щодо коштів (договірної вартості квартири), яка становила 41 000$ (сорок одну тисячу доларів), що в перерахунку по курсу НБУ станом на 16.04.2015 становило 893 103 грн. (вісімсот дев`яносто три тисячі сто три гривні), які були передані в приміщенні нотаріальної контори, де оформлювався правочин, та в присутності осіб, які можуть це підтвердити, зокрема: ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_16 , та ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_17 .

Договір купівлі-продажу відповідає вимогам ст.ст. 655, 657 ЦК України, оскільки власники належним чином зареєстрували право власності на квартиру і держава визнала це право власності шляхом реєстрації.

Правочин відповідає вимогам ст.ст. 203, 209, 210, 334 ЦК України та здійснений за відсутності в Державному реєстрі відомостей про обтяження цього нерухомого майна.

Таким чином, ОСОБА_1 є належним власником придбаного спірного нерухомого майна та добросовісним набувачем, що набула право власності на майно без обтяжень на підставі угоди (правочину).

Починаючи з моменту придбання спірної квартири ОСОБА_1 зробила в ній ремонт, оскільки придбавала квартиру для проживання в ній своєї сім`ї; сплачує комунальні послуги. Наразі в помешканні зареєстровані та проживають її неповнолітні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Іншого житла та власності ОСОБА_1 не має.

Стверджує, що в даному випадку майно, яке ТОВ «Аверс-Сіті» вважає своїм, вибуло з його фактичного володіння через його необачність та байдужість, оскільки маючи на руках ухвалу суду від 05.08.2014 про арешт у вигляді заборони відчуження, він не лише не зареєстрував заборону в відповідному реєстрі, але й навіть не цікавився більше ніж три роки, що відбувається з майном, про що свідчить інформаційна довідка, на яку він посилається у позовній заяві. Через такі необачні дії ТОВ «Аверс-Сіті» за наразі вона потерпає.

Крім того, про намір ТОВ «Аверс-Сіті» відчужити майно свідчить навіть укладений між ним та ОСОБА_2 договір купівлі- продажу майнових прав від 21.02.2011.

Таким чином, воля ТОВ «Аверс-Сіті» була спрямована на відчуження майна, а тому не відповідає положенням п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України.

У зв`язку з вищевикладеним просила суд визнати її добросовісним набувачем квартири за адресою: АДРЕСА_18 . Судовий збір стягнути з Відповідача за зустрічним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. При цьому, зустрічний позов не визнав у повному обсязі та проти його задоволення заперечував.

В судовому засіданні відповідач та її представник позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити. При цьому, зустрічний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

В судове засідання третя особа за зустрічним позовом приватний нотаріус Калинушка Оксана Олексіївна не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

В судове засідання третя особа за зустрічним позовом Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає первісний позов таким, що підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного відмовляє з наступних підстав.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» є замовником будівництва ЖК «Коцюбинський» за адресою: АДРЕСА_1 .

16.09.2011 у житловий будинок АДРЕСА_2 був введений в експлуатацію.

22.09.2011 рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області було присвоєно поштову адресу житловому будинку АДРЕСА_2 та доручено КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити й видати свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-Сіті» на квартири закінченого будівництва за адресою; АДРЕСА_3 .

17.08.2013 ТОВ «Аверс-Сіті» зареєструвало за собою право власності на квартиру АДРЕСА_4 на підставі рішення Коцюбинської селищної ради Київської області № 270 зід 22.09.2011 та було видано свідоцтво про право власності № 10719607.

17.06.2013 ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ТОВ «Аверс-Сіті» про визнання права власності на квартири АДРЕСА_5 АДРЕСА_6 АДРЕСА_7 та зобов`язання вчинити дії.

29.07.2013 рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/5136/13-ц в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовили в повному обсязі.

17.09.2013 рішенням Апеляційного суду Київської області у справі № 367/5136/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнили, визнали право власності на об`єкти нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_8 АДРЕСА_4 АДРЕСА_6 АДРЕСА_9 та квартиру АДРЕСА_10 та зобов`язано ТОВ «Аверс-Сіті» передати ОСОБА_2 технічну документацію (технічні паспорти) на квартири АДРЕСА_11 АДРЕСА_12 . АДРЕСА_4 АДРЕСА_6 АДРЕСА_9 та квартиру АДРЕСА_10 .

19.03.2014 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» на рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 задовольнили, рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 скасували, а рішення Ірпінського міського суду Київської області зід 29.07.2013 залишили без змін.

12.11.2014 постановою Верховного суду України заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 задовольнили, ухвалу суду касаційної інстанції скасували та направили на новий розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

11.02.2015 ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ТОВ «Аверс-Сіті» на рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 відхилили.

24.06.2015 постановою Верховного суду України заяву ТОВ «Аверс-Сіті» про перегляд рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 задовольнили частково, рішення апеляційного суду та ухвалу суду касаційної інстанції скасували, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29.07.2013 залишили в силі.

31.10.2017 з інформаційної довідки № 102051605 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно представник ТОВ «Аверс-Сіті» дізнався, що на даний час квартира АДРЕСА_13 зареєстрована за ОСОБА_1 .

З вищевказаної інформаційної довідки випливає, що 30.01.2014 ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на квартиру АДРЕСА_4 на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2014 у справі № 367/5136/13-ц.

31.01.2014 власником квартири став ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 102 від 31.01.2014, який укладений між ОСОБА_2 за ОСОБА_3

23.01.2015 власником квартири стала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_14 від 23.01.2015, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

16.04.2015 власником квартири стала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_15 від 16.04.2015, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 876 Цивільного кодексу України «власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.»

Відповідно до ст. 876 ЦК України та свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 виданого на підставі рішення Коцюбинської селищної ради Київської області № 270 зід 22.09.2011, позивач був власником квартири АДРЕСА_13 .

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно.

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-866цс від 29.03.2017р» Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом цієї норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.». Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року у справі № 6-146цс13 від 28 січня 2015 року у справі № 6-218цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15 міститься правовий висновок.

Відповідно до постанови Верхового Суду України від 17.12.2014 року у справі № 6-140цс14, передбачено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.»

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і. крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК). оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Враховуючи викладені обставини, поскільки квартира АДРЕСА_13 вибула з власності ТОВ «Аверс-Сіті» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за ОСОБА_2 на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17.09.2013 справі № 367/5136/13-ц, яке було скасовано постановою Верховного суду України від 24.06.2015 у справі № 6-318цс15, суд вважає за необхідне задовольнити позов первісного позивача та витребувати із чужого незаконного володіння, а саме ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» об`єкт нерухомості: квартиру АДРЕСА_13 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09, загальною площею 104,4 кв.м.

При цьому, оскільки первійсний і зустрічний позов мають взаємовиключні вимоги, то задоволяючи первійсний позов, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічної позовної заяви, а тому у задоволенні зустрічної позовної заяви необхідно відмовити.

На підставі Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст. 328, 330, 334, 388, 876 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» задоволити.

Витребувати у ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» об`єкт нерухомості: квартиру АДРЕСА_13 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 09, загальною площею 104,4 кв.м.

В зустрічному позові ОСОБА_1 - відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлено на протязі десяти днів 09.11.2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з моменту виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк