З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
спр. № 336/8081/18
пр. № 2/336/1264/18
м. Запоріжжя 04 квітня 2019 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -
Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 100 273,43 грн.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідач викликався до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 року, згідно свідоцтва про шлюб.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.
Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2010 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.
На виконання вказаного рішення суду позивачу був виданий відповідний виконавчий лист.
Станом на 01.12.2018 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 100 273,43 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 01.12.2018 року зробленим державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя в рамках виконавчого провадження.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.
Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Розмір заборгованості з пені в загальній сумі 1059605,70 грн. підтверджено наданим позивачем розрахунком, на спростування якого сторона відповідачів доказів не надала.
При цьому від відповідача не надходило жодних власних розрахунків виниклого боргу з пені на спростування предявленої позивачем до стягнення суми.
Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2: номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про стягнення неустойки пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2: номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) пеню за прострочення сплати аліментів за період з січня 2011 року по листопад 2018 року у загальній сумі 100 273,43 гривень.
Стягнути зі ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2: номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін