Справа №705/3254/18
У Х В А Л А

26 березня 2019 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань заяву про самовідвід судді Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Справа надійшла до суду в серпні 2018 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2018 року дану цивільну справу визначено до розгляду судді Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В. При цьому, за період часу з 01.08.2018 року по 23.08.2018 року в провадження судді Мазуренко Ю.В. надійшло 380 справ та матеріалів, що підтверджується довідкою (а.с.91).

03.08.2018 року вих. № 15919 судом, в установленому законом порядку, було направлено запити до реєстраційного відділу виконавчого комітету Уманської міської ради про реєстрацію місця проживання (перебування) та інші персональні дані відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

09.08.2018р. за вх. № 20831 та вх. № 20832 на адресу суду надійшли відповіді на запити, відповідно до яких вказано, що у відділі державної реєстрації Уманської міської ради відповідно до даних, що містяться в Реєстрі територіальної громади м. Умань наявна інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: м.Умань вул. Молодіжна, 12.

28.08.2018 року відповідно до ухвали судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. було відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання ( з урахуванням критичної кадрової ситуації, що склалася в Уманському міськрайонному суді, що призводить до значного навантаженням на працюючих суддів) на 04 жовтня 2018 року.

У підготовчій частині судового засідання суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. заявила про самовідвід від здійснення судового розгляду цієї справи посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до Адміністрації Президента зі скаргою (яка була перенаправлена до Черкаської обласної державної адміністрації за належністю та яка повторно була перенаправлена до ТУ ДСА у Черкаській області для вирішення по суті) у якій, в тому числі, вказував на те, що в провадженні судді Мазуренко Ю.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (його дочок) про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. ОСОБА_1 у скарзі зазначає, що дана справа декілька раз призначалася до розгляду, однак розгляд його позову по суті так і не відбувся, що дає йому підстави вважати про затягування суддею Мазуренко Ю.В. розгляду справи. Крім того, ОСОБА_1 у скарзі вказував, що у 2016 році в провадженні Уманського міськрайонного суду перебував його позов до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. При цьому, він неодноразово звертався до голови суду Мазуренко Ю.В. про заміну головуючої судді у справі Ребрини К.Г., однак головою суду Мазуренко Ю.В. йому чотири рази було відмовлено. У відповідній заяві зазначено, що вказані факти дають підстави ОСОБА_1 сумніватися у об'єктивності та неупередженості судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. під час вирішення його справи. Наявність вищевказаних обставин, та того факту, що у відповідача по справі ОСОБА_1 виникли сумніви з приводу об'єктивності судді, є підставою для висновку, щодо неможливості забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді.

Враховуючи вищевикладене, згідно пункту 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя заявляє про самовідвід від здійснення судового розгляду цієї справи.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Боровська Ю.Ю. в судовому засіданні вказували, що у вирішенні питання самовідводу вони покладаються на розсуд суду. При цьому, позивач ОСОБА_1 не зміг пояснити на яких підставах він зазначив у своєму зверненні, що було адресоване в Адміністрацію Президента, відомості з приводу судового засідання, яке відбулося 03.12.2018 року, що не відповідають дійсності ( вказане підтверджується даними протоколу судового засідання від 03.12.2018 року (а.с.85-86)). Згідно даних протоколу, ініціатором відкладення судового засідання, що розпочалося о 17 год.12хв. 43с. був саме представник позивача - адвокат Боровська Ю.Ю., яка вказувала на необхідність надання часу для оформлення позовної заяви, оскільки позивачем при зверненні до суду в серпні 2018 року не правильно зазначені анкетні дані одного з відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, -в судове засідання не з'явилася, довірила свої інтереси в суді представляти ОСОБА_4 Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні вказувала, що у вирішенні питання самовідводу вона покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, -в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи судом встановлено, що наявні підстави для самовідводу судді і вказане питання потребує вирішення.

При вирішенні заявленого відводу суд виходить з того, що підстави для відводу судді визначені у ст.36 ЦПК України, яка передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Суд (судді), зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 2, 8 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову. Так, наявність вищевказаних правових норм, та того факту, що у ОСОБА_1 є сумніви з приводу об'єктивності судді ( як вбачається з поданої скарги, у тому числі, на дії судді), - є підставою для висновку, що можливості забезпечення умов, за яких у сторін, в першу чергу у позивача, не виникало б будь-яких сумніві у безсторонності судді - не має.

Суд враховує, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України", як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

На підставі викладеного, з метою уникнення звинувачень в упередженості судового розгляду та різних скарг з боку позивача та виключення підстав та мотивів для сумніву в об'єктивності головуючої по справі судді Мазуренко Ю.В., суд вважає, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

За таких обставин суддя Мазуренко Ю.В. вбачає підстави для задоволення заяви про самовідвід та вважає за необхідне передати матеріали цивільної справи до канцелярії Уманського міськрайонного суду Черкаської області для визначення іншого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36 ч.1 п.5, 40, 41, 259, 260, 261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Мазуренко Юлії Вікторівни у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, передати до канцелярії Уманського міськрайонного суду Черкаської області для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Мазуренко