Справа № 216/2154/18
провадження №2/216/280/19
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Бутенко М.В.
секретаря судового засідання Клименко О.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором подружжя про надання утримання, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором подружжя про надання утримання у якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором подружжя про надання утримання від 09 жовтня 2015 року за період: жовтень 2015р. - травень 2018р. у розмірі: 105 176, 27грн. (сто п`ять тисяч сто сімдесят шість гривень 27 коп.) та судові витрати по справі.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення на користь позивача, не проти, щоб справа розглядалася у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, актовий запис № 551. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 .
09 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір подружжя про надання утримання, який було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано у реєстрі за № 960 (а.с.9).
Шлюбні відносини сторін не склалися, тому шлюб було розірвано рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2016.
Відповідно до п. 1 вищевказаного Договору, встановлюється обов`язок Чоловіка утримувати Дружину, сплачуючи їй гроші в розмірі, в строки і на умовах, визначених даним договором.
Згідно п.п. 5, 6 Договору, сторони домовились, що утримання надається Дружині Чоловіком в грошовій формі. Чоловік зобов`язаний щомісяця сплачувати Дружині грошові кошти в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок, що еквівалентно 470,14 доларам США за курсом НБУ на день підписання цього договору. Дана сума повинна сплачуватись Чоловіком не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування коштів на картковий рахунок Дружини.
Відповідно до положень п. 10 Договору, сторони домовились, що розірвання шлюбу не припиняє дії даного договору і обов`язків Чоловіка по виплаті Дружині суми, вказаної в п. 6 даного договору.
За положеннями ст. 78 Сімейного кодексу України, подружжя має право укласти договір про надання утримання одному з них, у якому визначити умови, розмір та строки виплати аліментів. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.
Всупереч положенням Договору, Відповідач не в повному обсязі виконує свої зобов`язання за Договором і таким чином утворилась заборгованість за період: жовтень 2015 - травень 2018 у розмірі: 105 176, 27грн. ( сто п`ять тисяч сто сімдесят шість гривень 27 коп.), що підтверджується випискою з моєї банківської карти ПАТ «ПриватБанк» від 13.04.2018 р. (розрахунок заборгованості а.с.10-11) розрахунок підтверджується виписками з карточки «Приватбанку» (а.с.12-45).
Згідно до ч. 1 ст. 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.
Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За положеннями ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно положень ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
26 квітня 2018 року, позивачем ОСОБА_1 за допомогою послуг ПАТ «Укрпошта» цінним листом з описом було направлено на адресу Відповідача - ОСОБА_2 вимогу про сплату заборгованості за Договором та розрахунок заборгованості за Договором від 09.10.2015 р. за період: жовтень 2015 р.- травень 2018р., але на сьогодні ніякої відповіді від Відповідача на адресу позивача не надходило.
Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором подружжя про утримання, згідно розрахунків наданих позивачем.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в зв`язку з чим позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 1051,76 грн.
Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1051,76 грн.
Керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263,265, 268, 274, 280-283, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 9, 78 СК України, ст.ст. 509, 526, 611, 626 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором подружжя про надання утримання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованість за договором подружжя про надання утримання від 09 жовтня 2015 року за період: жовтень 2015р. - травень 2018р. у розмірі: 105176, 27грн. ( сто п`ять тисяч сто сімдесят шість гривень 27 коп.)
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по справі у розмірі 1051,76 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 76 копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя: М. В. Бутенко