Справа № 462/5852/15-ц
УХВАЛА

30 жовтня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 462/5852/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Заявник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову у виді арешту майна ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 серпня 2015 року, мотивуючи це тим, що 31 липня 2017 року постановою державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Примаченко Л.Г. відкрито виконавче провадження № 54400827 з виконання виконавчого листа № 464/68/15-ц виданого 21 вересня 2015 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в розмірі 845606,25 грн., і тому, наявність ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 27 серпня 2015 року про забезпечення позову унеможливлює право ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити вимоги за рахунок майна боржника ОСОБА_2 В зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити.

Представник заявника ПАТ «Укрсоцбанк», а також учасники справи позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, письмових заяв до суду не подали, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, а відтак суд ухвалив розглядати вказану заяву без їх участі.

Оглянувши матеріали заяви та справи, суд прийшов до наступних висновків.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/5852/15-ц від 17 вересня 2015 року ухвалено: позов задовольнити; стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1352995 гривень 00 коп. боргу та 1000 гривень 00 коп. судового збору. Всього стягнути 1353995 гривень 00 коп.

Зазначене рішення суду не оскаржувалося в апеляційному порядку та 17 листопада 2015 року набрало законної сили.

Крім того, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 серпня 2015 року за заявою ОСОБА_1 були вжити заходи забезпечення позову, а саме, постановлено: накласти арешт на належне ОСОБА_2 /ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 нерухоме та рухоме майно в межах ціни позову, а саме в межах 1302000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Заявник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, мотивуючи тим, що існування таких заходів не дає їм можливість виконати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2019 року, яким на користь ПАТ «Укрсоцбанк» із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 845606,25 грн.

З аналізу норм, закріплених у статті 158 ЦПК України слідує, що суд може скасувати заходи забезпечення позову у двох випадках, а саме: з власної ініціативи, або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Беручи до уваги, що ПАТ «Укрсоцбанк» не є учасником справи № 462/5852/15-ц, у межах якої були застосовані заходи забезпечення позову, суд вважає, що банк не входить до переліку осіб, які можуть у даній конкретній справі звертатися із заявою про скасування таких заходів.

Разом з тим, судом встановлено, що 31 липня 2017 року постановою державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Примаченко Л.Г. відкрито виконавче провадження № 54400827 з виконання виконавчого листа № 464/68/15-ц виданого 21 вересня 2015 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в розмірі 845606,25 грн. /а.с.47/.

З постанови державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Тарабан О.О. від 22 березня 2018 року про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні № 54400827 /а.с.48/ убачається, що 29 серпня 2017 року постановою було описано та арештовано майно боржника ОСОБА_2 , а саме: автомобіль марки ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_2 , а також, доручено експерту Нечаєву А.С. надати письмовий висновок, звіт про оцінку вказаного автомобіля.

Таким чином, суд погоджується з доводами ПАТ «Укрсоцбанк» про те, що наявність ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 27 серпня 2015 року про забезпечення позову унеможливлює право ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити свої законні вимоги за рахунок майна боржника ОСОБА_2 .

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Частинами 7 та 8 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З аналізу вищевказаних норм, закріплених у статті 158 ЦПК України слідує, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, та якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) не буде відкрито виконавче провадження вказані заходи забезпечення позову втрачають свою дію.

18 листопада 2015 року представник позивача ОСОБА_1 отримав виконавчий лист /а.с.37/.

ОСОБА_1 не надано суду доказів, які б свідчили про те, що він звертався до органів виконавчої служби зі заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 вересня 2015 року. Також, з витягу Автоматизованої системи виконавчого провадження убачається, що станом на 02 вересня 2019 року в органах виконавчої служби не перебуває на примусовому виконані вказане судове рішення /а.с.49,50/.

Таким чином, пройшло більше трьох років з дня набрання рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17 вересня 2015 року законної сили, проте доказів, що за заявою позивача (стягувача) було відкрито виконавче провадження матеріали справи не містять, а відтак заходи забезпечення позову втратили свою дію.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд вважає, що подальше існування заходів забезпечення позову у виді арешту майна боржника ОСОБА_2 , які в силу вимог чинного законодавства втратили свою дію, не відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства - справедливості, добросовісності та розумності, а також, може негативно вплинути на майнові права інших стягувачів, що може призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158 ЦПК України,

постановив:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 462/5852/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у справі № 462/5852/15-ц, вжиті ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 серпня 2015 року, відповідно до якої накладено арешт на належне ОСОБА_2 /ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 нерухоме та рухоме майно в межах ціни позову, а саме в межах 1302000 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:

Оригінал ухвали.