У Х В А Л А

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 308/6102/16-ц

провадження № 61-48594св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Лесько А. О.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Холмківської сільської ради Ужгородського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання прав і обов'язків забудовника частини житлового будинку та визнання права користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання прав і обов'язків забудовника частини житлового будинку та визнання права користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина - ОСОБА_8, який за життя отримав право виконувати будівельні роботи, тобто набув прав і обов'язків забудовника житлового будинку на АДРЕСА_1, та набув права користування присадибною земельною ділянкою площею 0,11 га. Так, за життя її син, ОСОБА_8, отримав земельну ділянку, на якій у період з 1990 по 1994 роки збудував житловий будинок на АДРЕСА_1 Закарпатської області, у якому проживав разом зі своєю сім'єю, однак вказаний будинок в експлуатацію не ввів, право власності на нього не зареєстрував. В період будівництва будинку позивачка разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 (батько ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_2) брали участь у будівництві вказаного будинку, у тому числі надавали фінансову допомогу на придбання будівельних матеріалів для перебудови домоволодіння. ОСОБА_8 отримав право виконувати будівельні роботи, відтак набув прав і обов'язків забудовника житлового будинку, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Ужгородської районної Ради народних депутатів № 77 «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу «Свідоцтва про забудову садиби» гр. ОСОБА_8» від 17 травня 1990 року, дозволом на право виконання будівельних робіт, будівельним паспортом на забудову земельної ділянки від 25 травня 1990 року. Після смерті сина позивачка в липні 2010 року звернулась до Ужгородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову нотаріуса у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Земельну ділянку для будівництва було виділено її сину, яку в подальшому було відведено, а тому вважає, що з моменту відведення земельної ділянки її син набув право користування земельною ділянкою. Посилаючись на те, що до моменту смерті усі права та обов'язки забудовника житлового будинку належали її сину, ОСОБА_8, отже до неї як спадкоємця за законом (першої черги) перейшли права та обов'язки забудовника на 1/10 частину вказаного житлового будинку, у процесі розгляду справи змінивши позовні вимоги, позивачка просила визнати за нею права і обов'язки забудовника на 1/10 частину зазначеного житлового будинку після смерті ОСОБА_8; визнати за нею право користування вказаною земельною ділянкою площею 0,11 га у порядку спадкування за законом як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_8

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання прав і обов'язків забудовника частини житлового будинку скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано за ОСОБА_3 права та обов'язки забудовника на 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просять постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У січні 2019 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_3 до Холмківської сільської ради Ужгородського району, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання прав і обов'язків забудовника частини житлового будинку та визнання права користування земельною ділянкою призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв