ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 червня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/142/19

Головуючий у першій інстанції Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/568/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

третя особа Територіальний сервісний центр 1842 Регіонального сервісного центру в Житомирській області МВС України

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Пархоменка П.І. від 11 березня 2019 року, місце ухвалення м.Бахмач про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсною довіреності та визнання права власності, третя особа: Територіальний сервісний центр 1842 Регіонального сервісного центру в Житомирській області МВС України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсною довіреності та визнання права власності, третя особа: Територіальний сервісний центр 1842 Регіонального сервісного центру в Житомирській області МВС України.

07.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Вимоги поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 12.07.2008 року він придбав автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «Т4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який в подальшому без його згоди та участі було зареєстровано на сина позивача- ОСОБА_5 та встановлено новий державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . ОСОБА_1 вказував, що невстановленою особою на підставі генеральної довіреності від його імені, яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупенею О.М., даний автомобіль було продано ОСОБА_2 , який позивачу невідомий. ОСОБА_1 зазначав, що жодних документів щодо передоручення його майна не видавалось. 19.08.2016 року ОСОБА_2 продав вказаний автомобіль ОСОБА_3 , передавши йому довіреність від імені ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_3 зняв автомобіль з реєстрації та зареєстрував його на своє ім`я, отримавши новий державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . 27.10.2016 року ОСОБА_3 на підставі довіреності продав вказаний автомобіль ОСОБА_4 , яка 29.10.2016 року уклала договір купівлі-продажу даного автомобіля із ОСОБА_5 Даний автомобіль 29.10.2016 року ОСОБА_5 зареєстрував на своє ім`я та отримав новий державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Враховуючи те, що спірне майно може бути відчужене, ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просив в порядку забезпечення позову накласти арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «Т4», номер шасі НОМЕР_2 ; зобов`язати відповідача ОСОБА_5 та його представника адвоката Ковалюха В.М. забезпечити цілісність вищезазначеного автомобіля до вирішення справи по суті.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.03.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено. Судом накладено арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «Т4», номер шасі НОМЕР_2 . Судом застосовано зустрічне забезпечення та зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 00 коп. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок):одержувач коштів - ТУ ДСА України в Чернігівській області; код ЄДРПУ 26295412; банк одержувача - Державна казначейська служба України в м.Київ; МФО 820172; рахунок отримувача 5960; призначення платежу - Бахмацький районний суд Чернігівської області, справа №730/142/19, 2/728/261/19, ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.03.2019 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову в повному обсязі, а саме щодо накладення арешту на спірне майно та усунення ризиків його розукомплектації до вирішення справи по суті, без застосування невмотивованих заходів зустрічного забезпечення. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції порушує права ОСОБА_1 , є необґрунтованою, оскільки фактично суд задовольнив лише його вимогу про накладення арешту на спірне майно, не забезпечивши при цьому цілісності спірного майно до розгляду спору по суті. З посиланням на приписи п.10 статті 150 ЦПК України ОСОБА_1 зазначає про законодавчо визначену можливість забезпечення позову іншими заходами, необхідними для захисту або поновлення порушених або оспорюваних прав та інтересів, тобто, перелік заходів забезпечення позову не є вичерпним. Доводи апеляційної скарги стверджують, що судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі не зазначено, яким чином виконується рішення про накладення арешту, при цьому в ухвалі суду першої інстанції не міститься заходів запобігання розукомплектації спірного автомобіля. За даних обставин ОСОБА_1 вважає, що його вимога про застосування в якості забезпечення позову - забезпечити цілісність автомобіля до завершення вирішення справи є достатньо обґрунтованою та такою, що не суперечить вимогам законодавства. Доводи апеляційної скарги вказують, що ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції в частині застосування зустрічного забезпечення, а також визначення виду та розміру зустрічного забезпечення. При цьому доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржувана ухвала не містить в собі висновків суду, в чому може полягати шкода, спричинена відповідачу ОСОБА_5 накладенням заходів забезпечення позову, також суд першої інстанції належним чином не обґрунтував розміру зустрічного забезпечення. Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_1 є пенсіонером, при цьому розмір його пенсії становить близько 3 500 грн. на місяць, і для виконання зустрічного забезпечення йому необхідно акумулювати кошти близько двох років. За даних обставин ОСОБА_1 вважає, що застосування судом першої інстанції зустрічного забезпечення позбавляє його можливості використати правовий захист щодо забезпечення позову, визначений законом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Ковалюх В.М. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції від 11.03.2019 року.

В судове засідання апеляційного суду учасники даної справи, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.96-101,107-109), не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до приписів ч.5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За таких обставин, датою ухвалення даної постанови є 25.06.2019 року.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.2-4), 07.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Вимоги поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 12.07.2008 року він придбав автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «Т4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який в подальшому без його згоди та участі було зареєстровано на сина позивача - ОСОБА_5 та встановлено новий державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . ОСОБА_1 вказував, що невстановленою особою на підставі генеральної довіреності від його імені, яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупенею О.М., даний автомобіль було продано ОСОБА_2 , який позивачу невідомий. ОСОБА_1 зазначав, що жодних документів щодо передоручення його майна не видавалось. 19.08.2016 року ОСОБА_2 продав вказаний автомобіль ОСОБА_3 , передавши йому довіреність від імені ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_3 зняв автомобіль з реєстрації та зареєстрував його на своє ім`я, отримавши новий державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . 27.10.2016 року ОСОБА_3 на підставі довіреності продав вказаний автомобіль ОСОБА_4 , яка 29.10.2016 року уклала договір купівлі-продажу даного автомобіля із ОСОБА_5 Даний автомобіль 29.10.2016 року ОСОБА_5 зареєстрував на своє ім`я та отримав новий державний реєстраційний номер СВ7125 НОМЕР_6 .

Враховуючи те, що спірне майно може бути відчужене, ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просив в порядку забезпечення позову накласти арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «Т4», номер шасі НОМЕР_2 ; зобов`язати відповідача ОСОБА_5 та його представника адвоката Ковалюха В.М. забезпечити цілісність вищезазначеного автомобіля до вирішення справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина третя статті 150 ЦПК України регламентує, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 11.03.2019 року, судом зазначено, що розглядаючи дану заяву про забезпечення позову, суд з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При цьому суд першої інстанції вказав, що позивачем надано докази, які підтверджують право користування майном, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позову. По справі дійсно існують обставини, за яких спірне майно може бути відчужено особі, яка не є стороною спору. За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а тому, на майно, зазначене позивачем, необхідно накласти арешт. За даних обставин ухвалою суду першої інстанції від 11.03.2019 року було накладено арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «Т4», номер шасі НОМЕР_2 .

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що задоволення судом першої інстанції заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірний автомобіль узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції від 11.03.2019 року судом не зазначено, яким чином виконується судове рішення про накладення арешту, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 11.03.2019 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. А саме, у п.7, п.8, п.9 резолютивної частини ухвали суду першої інстанції від 11.03.2019 року зазначено:7. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. 8. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно направляється заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. 9. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

У поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 також просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_5 та його представника адвоката Ковалюха В.М. забезпечити цілісність вищезазначеного автомобіля до вирішення справи по суті. З даного приводу судом першої інстанції зазначено у оскаржуваній ухвалі від 11.03.2019 року, що вимога про зобов`язання відповідача ОСОБА_5 та його представника адвоката Ковалюха В.М. забезпечити цілісність спірного автомобіля до вирішення справи по суті пов`язана із виконанням ухвали про забезпечення позову і в даних правовідносинах не може бути заходом по забезпеченню позову.

Доводи апеляційної скарги зазначають про необґрунтованість вказаного висновку суду першої інстанції та його невідповідність нормам права, які регулюють спірні правовідносини. На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 11.03.2019 року у вказаній частині, оскільки висновок суду першої інстанції відносно того, що вимога про зобов`язання відповідача ОСОБА_5 та його представника адвоката Ковалюха В.М. забезпечити цілісність спірного автомобіля до вирішення справи по суті пов`язана із виконанням ухвали про забезпечення позову, узгоджується із приписами ч.1 статті 150, статті 157 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано зустрічне забезпечення.

Відповідно до приписів ч.1, ч.5 статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне провадження). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Застосовуючи зустрічне забезпечення, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваній ухвалі, що беручи до уваги особливості правовідносин, що виникли між сторонами, вартість і перелік майна, що підлягає поділу і щодо якого вжито заходи забезпечення позову, з метою забезпечення можливого відшкодування збитків у випадку їх заподіяння відповідачу вжиттям заходів забезпечення позову, по справі необхідно застосувати зустрічне забезпечення, що буде сприяти реалізації такої основної засади цивільного судочинства, як пропорційність (статті 2,11 ЦПК). У зв`язку з чим зустрічне забезпечення позивачу необхідно здійснити шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 50 000 грн. 00 коп.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок ухвали суду першої інстанції від 11.03.2019 року про застосування зустрічного забезпечення не узгоджується із вимогами ч.1 статті 263 ЦПК України, оскільки вказаний висновок є необгрунтованим. А саме, ухвала суду першої інстанції від 11.03.2019 року не містить в собі відповідного обґрунтування відносно того, яких саме збитків та у якому розмірі може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову шляхом накладення арешту на автомобіль. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне скасувати ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.03.2019 року в частині застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково. При цьому ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.03.2019 року скасувати в частині застосування зустрічного забезпечення та зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 00 коп. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок): одержувач коштів - ТУ ДСА України в Чернігівській області; код ЄДРПУ 26295412; банк одержувача - Державна казначейська служба України в м.Київ; МФО 820172; рахунок отримувача 5960; призначення платежу - Бахмацький районний суд Чернігівської області, справа №730/142/19, 2/728/261/19, ОСОБА_1 .

В іншій частині увалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.03.2019 року необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1,ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 березня 2019 року скасувати в частині застосування зустрічного забезпечення та зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 00 коп. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок):одержувач коштів - ТУ ДСА України в Чернігівській області; код ЄДРПУ 26295412; банк одержувача - Державна казначейська служба України в м.Київ; МФО 820172; рахунок отримувача 5960; призначення платежу - Бахмацький районний суд Чернігівської області, справа №730/142/19, 2/728/261/19, ОСОБА_1 .

В іншій частині увалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 25.06.2019 року.

Головуючий: Судді: