ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

21 червня 2019 року

м. Харків

справа № 646/2816/18

провадження № 22-ц/818/2441/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судових засідань - Плахотнікової І.О.,

Учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

апелянт - ОСОБА_3 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 липня 2018 року, ухвалене суддею Теслікової І.І., в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,00 грн. щомісячно.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що у 2010 році зареєструвала шлюб із відповідачем, однак у 2016 році фактичні шлюбно-сімейні відносини припинились. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та відповідач на його утримання матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 липня 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з 04.05.2018 року, індексуючи відповідно до закону.

Допущено негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 липня 2018 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1559 грн. 00 коп. щомісячно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішенням стосується її прав та інтересів, та інтересів її неповнолітнього сила ОСОБА_5 , оскільки згідно судового наказу від 21.11.2017 року з ОСОБА_2 було наказано стягувати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/ 4 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку. Між тим, її не було залучено до участі у справі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 5000 грн. Судом не було враховано всіх обставин справи та наявність у ОСОБА_2 інших грошових зобов`язань.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

ОСОБА_3 вказує, що оскаржуваним рішення порушені її права, оскільки вона є стягувачем за аліментними зобов`язаннями ОСОБА_2 на утримання їх спільної дитини ОСОБА_4 , згідно судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 27.11.2017.

Зазначає, що ОСОБА_2 , посилаючись на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 липня 2018 року, звернувся до суду із позовом про зменшення аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачаться, що відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнав у повному обсязі.

У зв`язку із чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Належних та допустимих доказів того, що дохід ОСОБА_2 не дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі - не надано.

ОСОБА_3 не позбавлена можливості звертатися до суду із позовм про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання її дитини, та визначення їх у твердій грошовій сумі.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна