233 № 233/6016/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2019 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., третьої особи ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, треті особи: ОСОБА_1, Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю,
Звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.45-47), ОСОБА_2 просить усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме домоволодінням (квартирою) № 5 в будинку № 339 по вул. Трудовій в м. Костянтинівка Донецької області шляхом зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог, позивач послався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане 27 грудня 1993 року відділом по приватизації при Заводі ім. Фрунзе, він є одним із співвласників домоволодіння (квартири) № 5 в будинку № 339 по вул. Трудовій в м. Костянтинівка Донецької області.
Іншими співвласниками спірного жилого приміщення є ОСОБА_6, яка померла 03 листопада 2011 року, ОСОБА_1, та відповідач ОСОБА_7.
02 листопада 1996 року відповідач ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на «Ініна».
На теперішній час у спірному жилому приміщенні зареєстровані: він, його онука - відповідач ОСОБА_3 та її неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.
У травні 2014 року відповідач ОСОБА_3 разом з дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5 виїхала на постійне проживання в РФ.
З того часу, відповідач разом з дітьми спірним жилим приміщенням не користувалась, їх особисті речі у будинку відсутні. Добровільно знятися з реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідач разом з дітьми не бажає, допомоги у сплаті комунальних послуг не надає.
Через те, що відповідач разом з дітьми не знялася з реєстраційного обліку, він, як співвласник квартири несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та обслуговування будинку, не може оформити субсидію, оскільки дохід відповідача має включатися для розрахунку субсидії, що є перешкодою для нього у володіння та користуванні власністю.
Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у звязку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Третя особа ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала, просила задовольнити у повному обсязі.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій підтримав висновок Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради щодо попереднього розвязання спору між сторонами та просив справу розглянути у його відсутність.
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з таких підстав.
Судом встановлено, що спірне житлове приміщення розташовано у квартирі АДРЕСА_2, яка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 1993 року належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 (а.с.6).
Право приватної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 109р/№ 395 (а.с.6).
ОСОБА_6 померла 03 листопада 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО № 581983 від 07.11.2011 року (а.с.7).
ОСОБА_7 02 листопада 1996 року уклала шлюб з ОСОБА_8, внаслідок чого змінила прізвище на ОСОБА_8. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 367597 від 02.11.1996 року (а.с.8).
За довідками КП «Служба єдиного замовника №7» № 2092 від 09.08.2018 року, № 3236 від 05.11.2018 року у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, неповнолітні діти відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.9).
Відповідач ОСОБА_3 разом з неповнолітніми ОСОБА_4, ОСОБА_5 у спірному житловому приміщенні не проживають з липня 2014 року, що підтверджується ОСОБА_9 з перевірки паспортного режиму від 09 серпня 2018 року, 05 листопада 2018 року (а.с.10-11).
Малолітній ОСОБА_5 також має громадянство ОСОБА_10 Федерації (а.с.16-17).
Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо усунення перешкод в користуванні ним власністю квартирою № 5 у будинку № 339 по вул. Трудовій в м. Костянтинівка шляхом зняття ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, з реєстрації у спірному жилому приміщенні, суд прийшов до висновку про необґрунтованість даних позовних вимог з таких підстав.
По-перше, статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Тобто, законом передбачена можливість зняття особи з реєстрації місця проживання за судовим рішенням, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства та передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.
Позовних вимог про позбавлення відповідача права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою позивачем не заявлено.
По-друге, позивач, предявляючи позов про зняття осіб з реєстрації, вказує на те, що відповідач разом з дітьми з травня 2014 року спірним жилим приміщенням не користується, участі в утриманні будинку не бере.
Проте, суд зазначає, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316-319 ЦК), а тому власник (співвласник) на підставі статті 391 ЦК України не може бути обмежений в праві вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю з тих підстав, що не мешкає в квартирі, співвласником якої він є.
Права неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо користування спірним жилим приміщенням є похідними від прав співвласника ОСОБА_3, а тому зазначені особи також не можуть бути обмежені у праві користування спірним жилим приміщенням.
Крім того, суд вважає, не проживання відповідача ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_4, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу, відповідачу ОСОБА_3 та третій особі ОСОБА_1, ніяким чином не порушує права позивача щодо володіння ним його часткою квартири.
По- третє, суд не приймає до уваги посилання позивача на п.26 постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місяця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», яким передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, зокрема, про зняття з реєстрації місця проживання особи, з огляду на таке.
Чинним законодавством України, зокрема, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачені вичерпні підстави для зняття особи з реєстрації за рішенням суду, які повязані з позбавленням права власності або права користування про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Вирішення судом питання про зняття особи з реєстрації, яке не повязано з підставами, що зазначені у ст. 7 Закону України «Про свободі пересування та вільний вибір місця проживання» можливе лише з підстав проведення реєстрації з порушенням вимог законодавства.
За таких обставин, суд не вбачає не підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття осіб з реєстрації.
При цьому, суд не погоджується з висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради № 201/26 від 13.02.2019 року щодо відсутності заперечень з приводу визнання ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням (а.с.66), оскільки з вищенаведених підстав цей висновок суперечить вимогам закону.
Отже, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування власністю шляхом зняття осіб з реєстрації слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд
Повний текст рішення складено 02 квітня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш