Справа №443/316/19
Провадження №2/443/853/19
У Х В А Л А

/про повернення позовної заяви/

12 квітня 2019 року м. Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою ОСОБА_2 до Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Вважаю, що цю позовну заяву необхідно повернути, виходячи з наступного.

Так, позовну заяву від імені позивача ОСОБА_2 подано представником за довіреністю ОСОБА_1, виданої 21 січня 2019 року.

Разом з тим, Законом України від 2 червня 2016 року № 1401 -VIII "Про внесення змін до ОСОБА_3 України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30 вересня 2016 року (далі - Закон № 1401) ОСОБА_3 України від 28 червня 1996 року доповнено, зокрема, статтею 131-2.

Відповідно до частини четвертої статті 131-2 ОСОБА_3 України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" ОСОБА_3 України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131- 1 та статті 131-2 ОСОБА_3 виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до ОСОБА_3 України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У пункті 18 Розділу XIII "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" ЦПК України зазначено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" ОСОБА_3 України.

Відповідно до частин першої та третьої статті З ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до ОСОБА_3 України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 8 ОСОБА_3 України встановлено, що ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

У статті 59 ОСОБА_3 України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 131-2 ОСОБА_3 Країни для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

За приписами частини першої та другої представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Аналогічним за своїм змістом є також положення частини третьої статті 10 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якого, для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом.

Отже, з 1 січня 2019 року представництво учасників справи в суді першої інстанції здійснюється виключно адвокатами, окрім представництва у справах, провадження у яких розпочато до 30 вересня 2016 року та у справах, що виникають з трудових відносин, а також у малозначних справах.

Згідно з п. 6 ст. 19 цього Кодексу не можуть визначатись судом малозначними справи, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до п.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного провадження не можуть розглядатись справи у спорах щодо спадкування.

Таким чином, суддя дійшов переконання, що справа про визнання права власності на спадкове майно не може бути визнана судом малозначною, подана у лютому 2019 року, а тому представництво може здійснюватися виключно адвокатом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли, зокрема заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Аналізуючи наведені вище норми права, беручи до уваги зазначені обставини, приходжу висновку, що оскільки в особи що підписала позов, відсутня процесуальна дієздатність для здійснення представництва, а тому позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно необхідно повернути у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 259, 260, 261, 263, 354 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Мельницької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом повернути ОСОБА_1.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя З.М. Коліщук