Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі: головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/5103/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, пояснюючи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому належить квартира за АДРЕСА_1 , у якому з 2013 року, як член сім`ї, був зареєстрований відповідач, який не мешкає в будинку з 2014 року. У зв`язку з реєстрацією відповідача в будинку позивач сплачує комунальні послуги відповідно до кількості зареєстрованих у квартирі осіб, в тому числі й за відповідача, позбавлений можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Позивач вважає, що, не проживаючи за місцем реєстрації понад 1 рік, відповідач втратив право користування житловим приміщенням у належній йому квартирі, тому просив в судовому порядку визнати його таким, що втратив право користування квартирою за АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явився, у позові вказав про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, тому суд, у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з такого.

Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 27.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області, 27.08.2008 р. розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище ОСОБА_1 ( а.с.7)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.2008 року, власником квартири за АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 Право власності зареєстровано Волноваським БТІ 12.06.2008 року,- що підтверджується витягом Волноваського БТІ від 12.06.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. ( а.с.8,10)

З довідки Новотроїцької селищної ради від 24.06.2019 року за № 3493 випливає, що відповідач зареєстрований у квартирі за АДРЕСА_1 . ( а.с.11)

Відповідно акту обстеження квартири за АДРЕСА_1 на предмет проживання у ній громадян, складеного 24.06.2019 року комісією селищної ради за участю депутата Веліказова Л . В., ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає понад один рік. (а.с.12)

Згідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року у квартирі за АДРЕСА_1 без поважних причин, внаслідок чого він втратив право проживання за вказаною адресою, тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.405 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі за АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук