Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2597/13-ц Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 26 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/2597/13-ц за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області, постановлену 23 травня 2019 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», Товариство) звернулося до суду із заявою, у якій зазначило, що заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Банк) заборгованості за кредитним договором №014/4708/73/100958 від 13 грудня 2006 року в сумі 19620,68 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 156828,10 грн.

В грудні 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і Публічним акціонерним товариством «Комерційний індустріальний Банк» (далі - ПАТ «КІБ») та між ПАТ «КІБ» і ТОВ «ФК «Укрфінанс груп», укладено договори про відступлення права вимоги, зокрема за кредитним договором №014/4708/73/100958 від 13 грудня 2006 року, що укладений між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є Банк та за договором застави від 13 грудня 2006 року, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . За договорами про відступлення права вимоги від 12 грудня 2017 року ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» набуло статусу нового кредитора у вищевказаному зобов`язанні, у зв`язку із чим просило замінити сторону виконавчого провадження - ПАТ «КІБ» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Укрфінанс груп».

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 23 травня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено стягувача публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні за виконавчим листом №278/2597/13-ц, виданим Житомирським районним судом Житомирської області, на його правонаступника - ТОВ «ФК «Укрфінанс груп».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На її думку, судом першої інстанції не було враховано, що автомобіль, який є предметом договору застави та належить їй на праві власності перебуває у розшуку та його місце знаходження невідоме. Також вона дізналася про те, що згідно технічного паспорту, який виданий на ім`я ОСОБА_3 , державний номерний знак належного їй рухомого майна було замінено на інший. Крім того, суд залишив поза увагою той факт, що стягувач, відступивши право вимоги за договором застави, не повідомив про розшук заставного майна та місце його перебування.

У відзиві ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» апеляційну скаргу не визнало, посилаючись на її безпідставність.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2014 року у цивільній справі №278/2597/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/4708/73/100958 від 13 грудня 2006 року в сумі 19620,68 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 156828,10 грн та судові витрати у розмірі 1568,28грн.

Зазначене рішення перебуває на виконанні у Житомирському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (виконавче провадження №45601569).

12 грудня 2017 року та 18 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «КІБ» укладено договори відступлення права вимоги за кредитним договором № №014/4708/73/100958 від 13 грудня 2006 року та за договором застави від цього числа, що укладені між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (а.с. 10-14, 17-18 т. 2).

12 грудня 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором № №014/4708/73/100958 від 13 грудня 2006 року та за договором застави від цього числа, що укладені між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (а.с. 21-24 т. 2). Даний договір є чинним і ніким не оспорювався.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Так, частиною п`ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як передбачено ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 21 березня 2018 року у справі №6-12076св18 Верховний Суд висловився щодо застосування процесуальної норми про заміну сторони виконавчого провадження і суд апеляційної інстанції враховує цей висновок.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Отже, ухвала постановлена із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги зводяться до оцінки дій державного виконавця та стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і не мають правового значення для вирішення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 23 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 28 жовтня 2019 року.