Справа № 195/1580/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

25.03.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В., за участю: сторін та представника відповідача за первісним позовом, представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну

справу за позовом ОСОБА_1 (смт.Томаківка, вул. Ярослава Мудрого, 21 Дніпропетровської області) до ОСОБА_2 ( с.Катьощина, вул. Верхня, 3 Томаківського району Дніпропетровської області), третя особа служба у справах дітей Томаківської районної Державної адміністрації, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часів спілкування батька з дитиною -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, а саме просить зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином, а також просить визначити наступні способи його участі у вихованні сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисте спілкування: побачення два рази в місяць зранку суботи до 12.00 години неділі за місцем проживання батька; необмежене спілкування з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що починаючи з 14.08.1999 р. між ним та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. 09.08.2012 р. від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3.

27.07.2018 р. рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області було розірвано шлюб між ним та відповідачем.

Після розірвання шлюбу його син ОСОБА_4 став проживати разом із колишньою дружиною, та його колишньою тещею ОСОБА_5.

Фактично з самого моменту розлучення, у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із його сином, стосовно неможливості його нормального спілкування із сином.

Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися з сином.

Весь цей час він намагається налагодити нормальний звязок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права як батька сьогодні є порушеними.

Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом він звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини Томаківської районної державної адміністрації (надалі - Третя особа). 28.08.2018 р. даною комісією було прийнято рішення № 4 у відповідності до якого йому було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з сином ОСОБА_4 та у його вихованні згідно наступного порядку: зранку кожної суботи до 12.00 години неділі два рази в місяць за місцем проживання батька: вул. Ярослава Мудрого в смт. Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області, без присутності матері.

Фактично, з моменту прийняття даного рішення, відповідач ігнорувала таке рішення Третьої особи продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з сином та взяття участі у його вихованні.

Позивач зазначає, що він любить свого сина, тому хоче особисто спілкуватися з ним та відповідно до ст. 153, ч. 2 ст. 157 СК України він, як батько дитини, на це має право.

15.01.2019 р. до розгляду справи по суті відповідач за первісним позовом звернулася до суду до ОСОБА_1 з позовом про визначення часів спілкування батька з дитиною, а саме просить визначити ОСОБА_1 наступний спосіб спілкування з сином ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2: особисте спілкування у понеділок- середу, суботу-неділю кожної календарної неділі, у вільний від відвідувань занять дитиною час, протягом 4 (чотирьох годин), на нейтральній території, без присутності матері.

Позивач за зустрічним позовом обґрунтовує свої вимоги тим, що з серпня 1999 року

по липень 2018 вона перебувала з відповідачем у шлюбі.

Близько двох років назад відповідач переїхав проживати до помешкання своїх батьків, за адресою: смт.Томаківка, вул.Я.Мудрого, 21.

На підставі рішення Томаківського районного суду від 27.07.2018р. шлюб між ними розірвано.

Їхні спільні із відповідачем діти: неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишились проживати разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні.

З періоду їх із ОСОБА_1 окремого проживання, зокрема, після офіційного розлучення, відповідач став нехтувати своїми батьківськими зобов'язаннями щодо виховання дітей, піклуванні про їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток.

Так, донька ОСОБА_7 на даний час вже є повнолітньою особою та навчається в іншому регіоні.

6-річний син ОСОБА_4 навчається у першому класі загальноосвітньої школи; крім цього, за її ініціативи та сприяння він навчається у музичній школі по класу хореографії та акордеону і у спортивній секції «Черлідинг клуб золотий шлях», що підтверджується відповідними довідкою та характеристикою з навчальних закладів від 27.11.2018р.

Відповідач взагалі не цікавиться життям свого сина, не проявляє будь-якої ініціативи,турботи та любові, не бере участі у матеріальних затратах, які вона несе у зв'язку із його фізичним та духовним розвитком.

За період останнього півроку відповідач бачився із сином лише тричі, та й то, зустрічі були випадковими, короткочасними. ОСОБА_1 жодного разу не проявив ініціативи поспілкуватися із сином наодинці, не виявив належної уваги щодо його життя та розвитку.

Згідно з ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями та наркотичними засобами.

Так, відповідач проживає зі своєю кровною ріднею, де в помешканні, крім його батьків проживає брат - ОСОБА_8, який веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, бешкетує, постійно влаштовує сімейні сварки та бійки, неодноразово притягувався до встановленої законом відповідальності.

Взагалі, сімя ОСОБА_1 є неблагополучною. Відповідач особисто притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у нетверезому стані, хоча він і не рахується у лікаря нарколога на обліку, але часто зловживає алкоголем.

Тому, перебування сина ОСОБА_4 під час побачень з відповідачем у такій сім'ї, тим паче, з ночівлею, буде негативно впливати на його нормальний фізичний та моральний розвиток.

Позивач за первісним позовом у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти зустрічного позову не заперечує, але наполягає про побачення з дитиною два рази в місяць зранку суботи до 12.00 години неділі за місцем проживання батька.

Відповідач та представник відповідача за первісним позовом частково заперечують проти позовних вимог ОСОБА_1 та підтримали зустрічний позов до відповідача ОСОБА_1

Відповідач заперечує в частині позовних вимог щодо побачень ОСОБА_1 разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син буде проводити з батьком, а також заперечує проти ночівлі сина за місцем проживання батька. Представник відповідача за первісним суду пояснила, що відповідач не чинить ніяких перешкод у спілкуванні батька з сином та позивач ОСОБА_1 не надав жодного доказу щодо вчинення йому таких перешкод. Батько взагалі не бере участь у вихованні та житті сина.

Третя особа представник служби у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснила, що виходячи з інтересів дитини комісією з питань захисту прав дитини Томаківської районної державної адміністрації 28.08.2018 р. було прийнято рішення № 4 у відповідності до якого ОСОБА_1 було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з сином ОСОБА_4 та у його вихованні згідно наступного порядку: зранку кожної суботи до 12.00 години неділі два рази в місяць за місцем проживання батька: вул. Ярослава Мудрого в смт. Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області, без присутності матері.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона знає ОСОБА_2, як доньку її колишньої колеги. Їхні діти разом ходять до Томаківської ДЮСШ, син ОСОБА_10 ходить до спортивної секції Черлідинг. У їхніх дітей проходять в одні дні заняття у секціях, тому вона часто бачить ОСОБА_2, яка займається вихованням дитини, спілкується з нею, батька дитини вона ніколи не бачила, і щоб він приймав участь у вихованні дитини також не бачила, оскільки дитину завжди забирає мати. Зі слів ОСОБА_2 вона знає, що остання розлучилася з ОСОБА_1, фінансові питання ОСОБА_2 завжди вирішувала сама.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона знає ОСОБА_2 з 2017 року, їхні діти ходили разом в один дитячий садок, потім пішли до однієї школи, також їхні діти ходять разом до музичної школи. Завжди вона бачить, що дитину ОСОБА_3 забирає мати, бабуся або його старша сестра, при цьому ніколи не бачила батька. Тобто за весь час знайомства з ОСОБА_2 вона ніколи не бачила сторін у справі разом. Їй відомо, що ОСОБА_2 проживає у с.Катьощино, і часто ввечері вона з дитиною добирається додому сама, тобто батько дитини ніколи не зустрічав їх та не підвозив додому, тобто вона не бачила, щоб ОСОБА_1 брав участь у вихованні дитини.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів відповідно до ч.1 ст. 4 ЦК України.

За положенням п. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що сторони у справі в період з 14.08.1999 р. по 27.07.2018 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Томаківського районного суду від 27.07.2018р., що підтверджується копією вказаного рішення суду.

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

З ОСОБА_11 з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Томаківській районній державній адміністрації від 28.08.2018 р. суд вбачає, що ОСОБА_1 було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з сином ОСОБА_4 та у його вихованні згідно наступного порядку: зранку суботи до 12.00 години неділі два рази в місяць за місцем проживання батька: вул. Ярослава Мудрого в смт. Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області, без присутності матері.

Відповідно до ст. 19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Крім того, судом встановлено, що сторони не домовились про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батька, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визначити, зокрема, порядок та графік участі у вихованні та спілкуванні з сином.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до вимог ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Як слідує з вимог ч. ч. 1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною пятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно вимог ч. ч. 1-2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до вимог ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положенням ст.9 Конвенції ООН про права дитини, від 20.11.1989 року, передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Європейський суд з прав людини в п. 47 та 50 рішення «Савіни проти України» від 18.12.2008 року, зазначає «Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі«МакМайкл проти Сполученого Королівства»(McMichael v.the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, № 307-B). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див.,mutatis mutandis,справу«ОСОБА_8 проти Німеччини»(Haase v.Germany), № 11057/02, п. 99,ЄСПЛ2004-III (витяги).

Судом встановлено, що сторони спору є батьками сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже, позивач ОСОБА_1 має беззаперечно право на спілкування із сином, на участь у його вихованні, а відповідач ОСОБА_2, з якою проживає дитина, не має права перешкоджати батькові спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами спору існують неприязні відносини, які під час зустрічей переростають у конфлікти, що негативно впливає на стосунки батька із сином.

Між сторонами справи не досягнуто згоди щодо способу участі батька, який проживає окремо від дитини, у його вихованні і спілкуванні із сином.

З характеристики виданої за місцем роботи позивача за первісним позовом від 21.09.2018 р. вих. № 126 вбачається, що ОСОБА_1 працює трактористом-машиністом Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Перше травня та зарекомендував себе як хороший, відповідальний і кваліфікований працівник, не допускає порушень внутрішнього трудового розпорядку, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 01.08.2018 р. за участю депутата селищної ради, суд вбачає, що ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, склад сім'ї з 5 чоловік, у житловому будинку загальною житловою площею 90 м.кв., мають меблі необхідні для проживання. Склад сім'ї позивача за первісним позовом підтверджується також довідкою, виданою виконкомом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області від 30.07.2018 р. за вих. № 1197.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, встановлених стосунків сторін спору і їх спільних побажань з приводу визначення графіку, віку дитини, яка є малолітньою, потребує турботи в рівній мірі як матері, так і батька, суд приходить до переконання, що відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 слід зобовязати не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні сина: побачення першу, третю суботу з 09-00 год. до 21.00 год. за місцем проживання батька без присутності матері ОСОБА_2.

Суд не приймає до уваги доводи позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 щодо зловживання відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 алкогольними напоями, оскільки вказане зловживання нічим не підтверджено, та відповідно до довідки КЗ Томаківська центральна районна лікарня від 01.08.2018 ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», «батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини».

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч.8 ст. 7 СК України, «регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ч.2 ст.247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (смт.Томаківка, вул. Ярослава Мудрого, 21 Дніпропетровської області) до ОСОБА_2 ( с.Катьощина, вул. Верхня, 3 Томаківського району Дніпропетровської області), третя особа служба у справах дітей Томаківської районної Державної адміністрації, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часів спілкування батька з дитиною задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні сина: побачення першу, третю суботу з 09-00 год. до 21.00 год. за місцем проживання батька без присутності матері ОСОБА_2.

В інших частинах позовів відмовити.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 03.04.2019 року.

Суддя: ОСОБА_12