ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/854/16-ц
Номер провадження: №22-ц/819/854/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Прушинська О.В.,

адвокат Ткаченко О.І.

адвокат Дембовський В.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2016 року у складі судді Хомик І.І. у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Приватного підприємства «ЮТС-Агропродукт Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс -Агропродукт» про стягнення заборгованості по орендній платі, пені за несвоєчасну виплату орендної плати, моральної шкоди, зобов`язання повернути земельну ділянку, стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «ЮТС-Агропродукт плюс» (далі - ПП «ЮТС-Агропродукт плюс») про стягнення заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 20 вересня 2011 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (далі - ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт») було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивач надала, а ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» прийняло в платне користування строком до 31 грудня 2016 року земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Чарівненської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області загальною площею 12,8521 га, за користування якою орендар зобов`язався сплачувати орендну плату у строк не пізніше 31 грудня кожного року у розмірі 3,5 % від нормативної грошової оцінки вартості земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства.

Оскільки орендарем орендна плата за 2012-2015 роки була виплачена не в повному обсязі, без урахування передбаченого законом коефіцієнту індексації, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ПП «ЮТС-Агропродукт плюс» заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 10314,27 грн, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 0,1 % за кожен день прострочки у розмірі 9128,79 грн та 10000,00 грн у відшкодування завданої моральної шкоди.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та зазначила, що орендар зобов`язався щорічно сплачувати орендну плату в розмірі 3,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення правочину склало 5751,77 грн. Обчислення розміру орендної плати мало здійснюватися з урахуванням індексації і за період 2012-2014 роки заборгованість по недонарахованій орендній платі склала 8619,30 грн.

Крім того, за несвоєчасне внесення орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 8766,06 грн.

Також позивач зазначила, що своїми неправомірними діями відповідач заподіяв їй моральної шкоди, яка полягає в тому, що через порушення останнім умов договору оренди щодо розміру та строків виплати орендної плати вона постійно хвилювалася і це призводило до погіршення її стану здоров`я та загострення хронічних захворювань, порушувало нормальні життєві зв`язки та звичайний спосіб життя, у зв`язку із чим у відшкодування моральної шкоди просила стягнути з відповідача на її користь 20000,00 грн.

Посилаючись на те, що з 2015 року фактичне використання земельної ділянки здійснювалося ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» без будь-яких на те дозвільних документів, що свідчить про самовільне використання земельної ділянки, позивач просила суд стягнути з ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» матеріальні збитки в сумі 2058,05 грн, що складається з матеріальної шкоди в сумі 1695,32 грн та пені за несвоєчасне внесення орендної плати в сумі 362,73 грн.

Крім того зазначила, що такими діями підприємство заподіяло їй моральної шкоди у відшкодування якої просила стягнути з відповідача на її користь 10000,00 грн.

Отже, остаточно ОСОБА_1 просила суд стягнути з ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» на її користь заборгованість по орендній платі за 2012-2014 роки в сумі 8619,30 грн., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати за 2012-2014 роки в сумі 8766,06 грн. та у відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.

Зобов`язати ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» повернути їй самовільно зайняту земельну ділянку площею 12,8521 га та стягнути з ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» на її користь збитки в сумі 2058,05 грн. за самовільне використання земельної ділянки та у відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн.

Стягнути солідарно з ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» на її користь понесені судові витрати на отримання правової допомоги в сумі 3148,00 грн.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮТС-Агропродукт Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс -Агропродукт» про стягнення заборгованості по орендній платі, пені за несвоєчасну виплату орендної плати, моральної шкоди, зобов`язання повернути земельну ділянку, стягнення збитків - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 01 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 березня 2019 року з урахуванням ухвали від 22 травня 2019 року про виправлення описки, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 01 березня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати, пені за несвоєчасне внесення орендної плати та відшкодування моральної шкоди скасовано.

Справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 01 березня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮТС-Агропродукт Плюс» про стягнення заборгованості по орендній платі, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання повернути самовільно зайняту земельну ділянку залишено без змін.

Отже, справа переглядається судом апеляційної інстанції в частині відмови суду першої інстанції в задоволені позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати, пені за несвоєчасне внесення орендної плати та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 29 липня 2019 року у зв`язку із смертю позивача ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до участі у справі залучено її спадкоємців і процесуальних правонаступників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги у вищезазначеній частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди землі, пені за несвоєчасну виплату орендної плати, моральної шкоди позивачем не доведена.

Однак колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивач надала, а відповідач прийняв в платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Чарівненської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області загальною площею 12,8521 га, строком до 31 грудня 2016 року.

Договір оренди землі зареєстровано в установленому законом порядку.

Земельна ділянка повернута ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строку дії Договору.

Згідно з пунктами 9 - 11 Договору, орендар зобов`язався сплачувати орендну плату у розмірі 3,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік, що на момент укладення договору становило 5751,77 грн. (в тому числі ПДФО), шляхом видачі готівкових коштів не рідше одного разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 серпня по 31 грудня кожного року.

Пунктом 10 договору сторони визначили, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Пунктом 14 Договору передбачено, що у разі не внесення орендної плати у строки, визначенні цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

З наданих суду доказів вбачається, що орендна плата ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» виплачена позивачу у наступному розмірі: у 2012 році - 4889,00 грн., у 2013 році - 4889,00 грн., у 2014 році - 7358,00 грн.

У 2015 році орендна плата позивачу сплачена ПП «Югтранзитсервіс-Агропродукт Плюс» у розмірі - 9028,00 грн.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (пункт 3 частина перша статті 3, статей 6, 627 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Вирішуючи спір, суд залишив поза увагою положення пунктів 11 та 13 договору оренди, відповідно до яких орендна плата вноситься до 31 грудня кожного звітного року, а її розмір переглядається, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнта індексації, визначених законодавством.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати, ОСОБА_1 посилалася на те, що орендарем за період з 2012 по 2014 рік не в повному обсязі виплачена орендна плата, при розрахунку розміру орендної плати не було враховано коефіцієнт - 1,756, який необхідно застосовувати у відповідності до положень «Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» та внесеними до неї змінами відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року № 1185.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції помилково вважав, що умовами договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2011 року зафіксована конкретна орендна плата у розмірі 5751,77 грн, для збільшення якої сторонами мають вноситися зміни в договір оренди, оскільки, як вбачається зі змісту цього договору, сторони визначили, що розмір орендної плати складає 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік.

Згідно довідки відділу Держземагенства у Великоолександрівському районі Херсонської області від 24.06.2014 року вартість сільськогосподарських угідь площею 12,8521 га згідно державного акту серії ІV-ХС №029428, розташованих на території Чарівненської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області складає:

2011 рік - 164336,32 грн.;

2012 рік - 288574,58 грн. (з врахуванням коефіцієнтів 1,756 та 3,20);

2013 рік - 288574,58 грн. (з врахуванням коефіцієнтів 1,756 та 3,20);

2014 рік - 288574,58 грн. (з врахуванням коефіцієнтів 1,756 та 3,20)

Отже, з огляду на наявні у справі докази збільшення вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки позивача у спірний період та визначений договором розмір орендної плати - 3,5 % від нормативної грошової оцінки землі, орендна плата, з урахуванням передбачених законом відрахувань на сплату податків, мала складати:

2011 рік - 4889 грн та виплачена у повному розмірі;

2012 рік - 8585,1 грн, з яких сплачено 4889 грн;

2013 рік - 8585,1 грн, з яких сплачено 4889 грн;

2014 рік - 8585,1 грн, з яких сплачено 7358 грн;

В ході розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що сплата орендної плати позивачу у 2014 році у більшому розмірі, аніж у попередні роки була пов`язана з доплатою відповідачем орендної плати за попередній період 2012-2013 років з огляду на збільшення вартості нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, з досліджених судом доказів достовірно встановлено, що ТОВ «Югтранзитсервіс - Агропродукт» не у повній мірі виконав умови договору оренди земельної ділянки щодо строків та розміру виплати орендної плати ОСОБА_1 і заборгованість відповідача за період з 2012 по 2014 рік складає 8619,30 грн.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення заборгованості по орендній платі ґрунтуються на наявних у справі доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2016 року в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про стягнення з ТОВ «Югтранзитсервіс -Агропродукт» на користь правонаступників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості по орендній платі у загальній сумі 8619,30 грн., а всього по 4309,65 грн. на користь кожної.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що позов подано до суду 08.07.2016 року, вимога про стягнення пені у зв`язку із порушенням строків виплати орендної плати за період з 2012 по 2014 рік не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, зважаючи на те, що позовна вимога про стягнення пені у зв`язку із порушенням строку виплати орендної плати заявлена обґрунтовано, однак з порушенням річного строку позовної давності, про застосування якого в ході розгляду справи заявив відповідач у справі, колегія суддів приходить до висновку про наявність визначених ст.376 ЦПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції про відмову у задоволення позову про стягнення пені у зв`язку з необґрунтованістю заявлених позовних вимог та ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Приймаючи до уваги, що а ні умовами укладеного сторонами правочину, а ні нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини не передбачено відшкодування моральної шкоди у зв`язку із порушенням орендарем строків виплати орендної плати, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди і підстав для задоволення апеляційної скарги у наведеній частині не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367,374,376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2016 року в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі та пені скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс -Агропродукт» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість по орендній платі у сумі 8619,30 грн., а всього по 4309,65 грн. на користь кожної.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс -Агропродукт» про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом 30 днів з часу складання повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту постанови - 16 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська