Справа № 182/248/19
Провадження № 2-о/0182/56/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.03.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

14.09.2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 671. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 19.10.2018 року чоловік помер. Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», її малолітній син має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Після смерті чоловіка, вона в інтересах свого малолітнього сина, звернулась до управління Пенсійного Фонду України для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. На підставі її звернення, пенсія у звязку з втратою годувальника була призначена на підставі даних, які зберігаються в системі персоніфікованого обліку, починаючи з 2000 року. Проте, при розрахунку пенсії не був врахований стаж роботи чоловіка та його заробіток за період роботи з 26.06.1991 року по 05.06.2000 року і це вплинуло на розмір призначеної пенсії. Для перерахунку розміру пенсії нею була надана трудова книжка чоловіка, яка була заведена 26.06.1991 року, і в якій його прізвище, імя, по батькові зазначено на російській мові «ОСОБА_4 Петков», дата народження зазначена «30.03.1973». Згідно трудової книжки, чоловік 26.06.1991 року був прийнятий до трубоволочильного цеху № 1 Нікопольського ордена Леніна Південнотрубного заводу слюсарем-ремонтником третього розряду і працював до 05.06.2000 року. Нікопольський ордена Леніна Південнотрубний завод згодом був переіменований та реорганізований. Згідно архівної довідки Нікопольської міської ради від 22.11.2018 року № 1986, відповідно до наказу Міністерства Чорної металургії УРСР від 29 грудня 1972 року № 560, був зареєстрований Нікопольський ордена Леніна Південнотрубний завод імені 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції. Відповідно до рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів від 14 лютого 1992 року № 96/17, був зареєстрований Нікопольський державний Південнотрубний завод. Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 09 червня 1998 року № 12-АТ, в процесі приватизації Нікопольського державного Південнотрубного заводу створено Відкрите акціонерне товариство «Нікопольський Південнотрубний завод» (скорочене найменування ВАТ «НПТЗ»), яке зареєстроване розпорядженням голови виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів від 15 червня 1998 року № 270. Факт роботи її чоловіка ОСОБА_2 на Нікопольському державному Південнотрубному заводі, крім трудової книжки, підтверджується також архівними довідками. При цьому, записи в трудовій книжці про прийом, перевід та звільнення, а також номери наказів та розпоряджень співпадають з даними архівної довідки. Так, згідно архівної довідки Нікопольської міської ради від 22.11.2018 року № 1987, за документами архівного фонду № 249 «ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод», нарахування заробітної плати громадянину ОСОБА_2, згідно первинних розрахункових відомостей проводилось за період з липня 1991 року по червень 1996 року. Згідно примітки у відомостях нарахування заробітної плати працівників Трубоволочильного цеху № 1 за 1991 - 1996 роки, значиться прізвище російською мовою «ОСОБА_4П.». Дату народження не зазначено. Згідно архівної довідки Нікопольської міської ради від 22.11.2018 року № 1986, були видані витяги з наказів та особової картки щодо роботи громадянина ОСОБА_5 «Петровича», «Петковича», ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі документів архівного фонду № 249 «ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод». Згідно примітки у наказах про прийом на роботу, переведення та звільнення з роботи, зазначено прізвище, імя, по батькові «Іванов Роман Петрович». В особовій картці форми Т-2 значиться прізвище, імя, по батькові «Іванов Роман Петкович». Крім того, чоловік в період з 06.06.2000 року по 04.01.2010 року працював у ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб» «ЮТІСТ». Цей факт підтверджується записами в трудовій книжці та архівними довідками. При цьому, записи в трудовій книжці про прийом, перевід та звільнення, а також номери наказів та розпоряджень співпадають з даними архівної довідки. Згідно архівної довідки Нікопольської міської ради від 22.11.2018 року № 1988, були надані витяги з наказів та особової картки щодо роботи громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі документів архівного фонду № 570 «ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ». Згідно примітки у наказах про прийом на роботу, переведення та про звільнення з роботи, у написанні по батькові є виправлення, а саме: попередній запис замальовано коректором та виправлено на «Петкович». В особовій картці форми Т-2 зазначено прізвище, імя, по батькові: «ОСОБА_5 Петков». Її чоловік, хоча народився, проживав і працював у м.Нікополі Дніпропетровської області, однак, паспорт громадянина України вперше отримав у Нікопольському МВ УМВС України у Дніпропетровській області 16.05.2003 року. Паспорт був йому виданий на імя ОСОБА_2. До цього часу чоловік мав статус особи без громадянства і документом, що посвідчує його особу, була тимчасова посвідка на постійне проживання. В тимчасовій посвідці прізвище, імя, по батькові чоловіка було зазначено на російській мові «ОСОБА_4 Петков». В 1988 році чоловік закінчив середню загальноосвітню школу № 5 м.Нікополя і йому було видане свідоцтво про неповну середню освіту на імя ОСОБА_2 (ОСОБА_4). В період з 01.09.1988 року по 25.06.1991 року чоловік навчався у середньому професійно-технічному училищі № 34 в м.Нікополі і здобув професію слюсара-ремонтника. Диплом йому був виданий на українській мові на імя - «ОСОБА_5 Петкова». У свідоцтві про народження чоловіка, його прізвище, імя, по батькові зазначено на російській мові «Иванов Роман Петкович». Батько її покійного чоловіка був болгарином. У свідоцтві про народження чоловіка в графі «батько» зазначено на російській мові «ОСОБА_6 Тодоров». У свідоцтві про шлюб імя чоловіка зазначено «Іванов Роман Петкович». У свідоцтві про народження їх сина, імя чоловіка зазначено «Іванов Роман Петкович». В свідоцтві про смерть чоловіка його імя зазначено «Іванов Роман Петкович». Вважаю, що всі наявні документі у сукупності підтверджують той факт, що ОСОБА_2, ОСОБА_5 Петков та ОСОБА_5 це одна і та особа. Трудова книжка на імя ОСОБА_5 Петкова, а також архівні довідки, видані Нікопольською міською радою, належать її чоловіку. В усіх цих документах збігається прізвище та імя, дата народження, час та місце роботи. Дати та номери розпоряджень та наказів про прийом, переведення та звільнення з роботи у трудовій книжці чоловіка збігаються з номерами та датами розпоряджень та наказів про прийом, переведення та звільнення, зазначених у архівних довідках. Однак, наведені нею доводи Управління пенсійного фонду до уваги не приймає і рекомендує їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документів для захисту інтересів її малолітнього сина. За таких обставин звернулась до суду і просить встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, трудової книжки БТ-ІІ № 6536035, виданої на імя «ОСОБА_4 Петков», ІНФОРМАЦІЯ_3, заведеної 26.06.1991 року; встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, архівної довідки від 22.11.2018 року № 1987, виданою архівним відділом Нікопольської міської ради; встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, архівної довідки від 22.11.2018 року № 1986, виданою архівним відділом Нікопольської міської ради; встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, архівної довідки від 22.11.2018 року № 1988, виданою архівним відділом Нікопольської міської ради.

Заявниця в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги заяви підтримала.

Представник Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду також не прибула. Надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. При постановленні рішення покладалась на розсуду суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як встановлено в судовому засіданні, 14.09.2005 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 671 (а.с.8). В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). 19.10.2018 року ОСОБА_2 помер (а.с.10). Після смерті чоловіка, заявниця в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_7 звернулась до управління ПФУ для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. На підставі її звернення, пенсія у звязку з втратою годувальника була призначена на підставі даних, які зберігаються в системі персоніфікованого обліку, починаючи з 2000 року. Проте, при розрахунку пенсії не був врахований стаж роботи чоловіка заявниці та його заробіток за період роботи з 26.06.1991 року по 05.06.2000 року і це вплинуло на розмір призначеної пенсії. Для перерахунку розміру пенсії заявницею була надана трудова книжка чоловіка, яка була заведена 26.06.1991 року, і в якій його прізвище, імя, по батькові зазначено на російській мові «ОСОБА_4 Петков», дата народження зазначена «30.03.1973» (а.с.11-13). Згідно трудової книжки, чоловік заявниці 26.06.1991 року був прийнятий до трубоволочильного цеху № 1 Нікопольського ордена Леніна Південнотрубного заводу слюсарем-ремонтником третього розряду і працював до 05.06.2000 року. Нікопольський ордена Леніна Південнотрубний завод згодом був переіменований та реорганізований. Згідно архівної довідки Нікопольської міської ради від 22.11.2018 року № 1986 (а.с.15), відповідно до наказу Міністерства Чорної металургії УРСР від 29.12.1972 року № 560, був зареєстрований Нікопольський ордена Леніна Південнотрубний завод імені 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції. Відповідно до рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів від 14.02.1992 року № 96/17, був зареєстрований Нікопольський державний Південнотрубний завод. Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 09.06.1998 року № 12-АТ, в процесі приватизації Нікопольського державного Південнотрубного заводу створено ВАТ «НПТЗ», яке зареєстроване розпорядженням голови виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів від 15.06.1998 року № 270. Факт роботи ОСОБА_2 на Нікопольському державному Південнотрубному заводі, крім трудової книжки, підтверджується також архівними довідками. При цьому, записи в трудовій книжці про прийом, перевід та звільнення, а також номери наказів та розпоряджень співпадають з даними архівної довідки. Так, згідно архівної довідки Нікопольської міської ради від 22.11.2018 року № 1987 (а.с.16), за документами архівного фонду № 249 «ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод», нарахування заробітної плати громадянину ОСОБА_2, згідно первинних розрахункових відомостей проводилось за період з липня 1991 року по червень 1996 року. Згідно примітки у відомостях нарахування заробітної плати працівників Трубоволочильного цеху № 1 за 1991 - 1996 роки, значиться прізвище російською мовою «ОСОБА_4П.». Дату народження не зазначено. Згідно архівної довідки Нікопольської міської ради від 22.11.2018 року № 1986 (ае.с.17), були видані витяги з наказів та особової картки щодо роботи громадянина ОСОБА_5 «Петровича», «Петковича», ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі документів архівного фонду № 249 «ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод». Згідно примітки у наказах про прийом на роботу, переведення та звільнення з роботи, зазначено прізвище, імя, по батькові «Іванов Роман Петрович». В особовій картці форми Т-2 значиться прізвище, імя, по батькові «Іванов Роман Петкович». Крім того, чоловік в період з 06.06.2000 року по 04.01.2010 року працював у ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб» «ЮТІСТ». Цей факт підтверджується записами в трудовій книжці та архівними довідками. При цьому, записи в трудовій книжці про прийом, перевід та звільнення, а також номери наказів та розпоряджень співпадають з даними архівної довідки. Згідно архівної довідки Нікопольської міської ради від 22.11.2018 року № 1988 (а.с.18), були надані витяги з наказів та особової картки щодо роботи громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі документів архівного фонду № 570 «ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ». Згідно примітки у наказах про прийом на роботу, переведення та про звільнення з роботи, у написанні по батькові є виправлення, а саме: попередній запис замальовано коректором та виправлено на «Петкович». В особовій картці форми Т-2 зазначено прізвище, імя, по батькові: «ОСОБА_5 Петков». ОСОБА_5, хоча народився, проживав і працював у м.Нікополі Дніпропетровської області, однак, паспорт громадянина України вперше отримав у Нікопольському МВ УМВС України у Дніпропетровській області 16.05.2003 року. Паспорт був йому виданий на імя ОСОБА_2 (а.с.19). До цього часу ОСОБА_5 мав статус особи без громадянства і документом, що посвідчує його особу, була тимчасова посвідка на постійне проживання. В тимчасовій посвідці прізвище, імя, по батькові чоловіка було зазначено на російській мові «ОСОБА_4 Петков» (а.с.6). В 1988 році чоловік заявниці закінчив середню загальноосвітню школу № 5 м.Нікополя і йому було видане свідоцтво про неповну середню освіту на імя ОСОБА_2 (ОСОБА_4) (а.с.14). В період з 01.09.1988 року по 25.06.1991 року чоловік заявниці по справі навчався у середньому професійно-технічному училищі № 34 в м.Нікополі і здобув професію слюсара-ремонтника. Диплом йому був виданий на українській мові на імя - «ОСОБА_5 Петкова» (а.с.20). У свідоцтві про народження чоловіка, його прізвище, імя, по батькові зазначено на російській мові «Иванов Роман Петкович» (а.с.5). Батько чоловіка заявниці по справі був болгарином. У свідоцтві про народження чоловіка заявниці в графі «батько» зазначено на російській мові «ОСОБА_6 Тодоров». У свідоцтві про шлюб імя чоловіка зазначено «Іванов Роман Петкович» (а.с.8). У свідоцтві про народження сина, імя чоловіка заявниці зазначено «Іванов Роман Петкович» (а.с.9). В свідоцтві про смерть чоловіка його імя зазначено «Іванов Роман Петкович» (а.с.10).

Тобто наявні всі підстави вважати, що ОСОБА_2, ОСОБА_5 Петков та ОСОБА_5 - це одна і та особа.

За таких обставин суд вважає за можливе вимоги заявниці задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, п.6 ч.1 ст.315, 317, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, трудової книжки БТ-ІІ № 6536035, виданої на імя «ОСОБА_4 Петков», ІНФОРМАЦІЯ_3, заведеної 26.06.1991 року.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, архівної довідки від 22.11.2018 року № 1987, виданої архівним відділом Нікопольської міської ради.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, архівної довідки від 22.11.2018 року № 1986, виданої архівним відділом Нікопольської міської ради.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, архівної довідки від 22.11.2018 року № 1988, виданої архівним відділом Нікопольської міської ради. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8