ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/4490/19

Головуючий у першій інстанції Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1121/19

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Іванової Г.П.,

за участю секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_2 адвокат Кінебас Олексій Михайлович,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 01 липня 2019 року, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 р. ОСОБА_1 р. звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з останнього аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення сином 3 років. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не надає на утримання сина, який проживає з нею, матеріальної допомоги, що була б достатньою для забезпечення належного рівня життя сина; ОСОБА_1 не працює, у зв`язку з чим вона має незначний дохід.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на неї в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця до досягнення їхнім сином трьох років - до 22.10.2020. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив з того, що відповідач - батько малолітнього сина сторін, який проживає разом з позивачем (з матір`ю), зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, що позивач у зв`язку з проживанням з нею сина має право на утримання від відповідача до досягнення їхнім сином трьох років незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, а оскільки відповідач позов визнав, то він може надавати позивачеві матеріальну допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення в частині стягнення аліментів на ОСОБА_1 та відмовити у задоволенні позову в цій частині, залишивши рішення без змін в іншій частині. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував відсутність у справі доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно на дружину.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, зазначаючи, що ОСОБА_2 має достатній рівень доходу для утримання дитини і дружини, що надання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

Так, у справі встановлено наступне.

З 19.07.2014 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв відповідного змісту (арк. 5, 4).

Відповідач та син сторін зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ОСББ «Льотна 43» від 10.04.2019 № 18 (арк. 8), але натепер син проживає з позивачем, що відповідачем і його представником не заперечується.

Ухвалою суду від 03.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12:00 03.06.2019 (арк. 15). Копію цієї ухвали разом з копією позовної заяви ОСОБА_2 отримав 05.06.2019, що підтверджується його розпискою відповідного змісту (арк. 23).

01.07.2019 від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі та зазначає, що позовні вимоги він визнає в повному обсязі (арк. 25).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 за 2018 рік мав річний дохід у сумі 294806 грн 00 коп. (арк. 57-59).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Вищеописані обставини справи не свідчать про те, що суд І інстанції невірно визначив розмір аліментів, стягнутих на дружину, а саме - 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Так, ОСОБА_2 позов визнав в повному обсязі, що в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України є безумовною підставою для його задоволення. Згідно з доданою до відзиву на апеляційну скаргу інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, середньомісячний дохід ОСОБА_2 за 2018 рік становить 24567 грн 17 коп.; дані про те, що в 2019 році його дохід зменшився, у справі відсутні.

Апеляційний суд вважає за необхідне вирішити справу як на підставі доказів, наданих до суду І інстанції, так і на підставі доказів, наданих апеляційному суду, так як всі вони мають виключне значення для справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Кінебаса Олексія Михайловича відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: