Справа № 202/6442/18
Провадження № 2/202/608/2019
27 березня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.
за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади ДАДП ДМР м. Дніпро про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади ДАДП ДМР м. Дніпро про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно до якої просила визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджено відповідними правовстановлюючими документами. У вказаній квартирі зареєстровані позивач та відповідач. ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі, але фактично не проживає в ній з 2017 року та її місцеперебування позивачу невідоме. Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житлі створює для позивача перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки остання вимушені нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб, а також можливість вільно укладати цивільно-правові угоди, які стосуються володіння та розпорядженням спірною нерухомістю. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою для захисту своїх порушених прав та інтересів.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, натомість спрямувала на адресу суду заяву про розгляд цивільної справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не явився, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, належно зясувавши всі обставини справи до дослідивши матеріали позовної заяви в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади ДАДП ДМР м. Дніпро про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню за наступних підстав.
Позивач ОСОБА_1 вимушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за відповідача, яка зареєстрований у квартирі, але там не проживає, та позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі, окрім інших прав, гарантується право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інакше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік без поважних причин.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 47 Конституції України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.П. Слюсар