ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2170/16-ц
номер провадження 6/695/69/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши подання приватного виконавця ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні приватного виконавця знаходиться виконавче провадження №57378416 по виконанню виконавчого листа по справі №695/2170/16-ц, виданого 09.03.2017 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ « Всеукраїнський ОСОБА_3» коштів в сумі 963378.80 грн. в порядку відшкодування заборгованості за кредитним договором.

Приватний виконавець наполягає, що рішення суду боржником не виконується, а тому останній звернувся до суду із відповідним поданням про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України для забезпечення виконання судового рішення.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон те , що він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

Судом встановлено, що 05.10.2018 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження по виконанню судового рішення про стягнення боргу із ОСОБА_2

Разом з тим до матеріалів справи не додано жодного доказу вчинення виконавцем будь-яких виконавчих дій стосовно стягнення вказаної заборгованості.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Суд вважає, що звертаючись до суду із вищезазначеним поданням, приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій виконавцеві, а також не надано жодного доказу про наявність наміру боржника виїхати за межі України з метою ухилення від виконання вказаного судового рішення.

Наявність у боржника паспорту громадянина України для виїзду за кордон, також відомості про перетин кордону боржником не спростовує обставини зазначені вище.

Крім того, надані до подання документи взагалі не містять відомостей стосовно того, чи був боржник обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження. Також у своєму поданні виконавець зазначає, що боржнику надсилався виклик щодо явки останнього до виконавця для надання пояснень, однак жодних доказів отримання таких викликів боржником матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять і розрахунку суми залишку заборгованості, таким чином взагалі не можливо встановити чи здійснював будь-які погашення суми боргу боржник та яка сума боргу залишилася на час звернення приватного виконавця до суду із даним поданням.

Також суд не може залишити поза увагою і наведені приватним виконавцем обставини щодо встановлення наявності у боржника земельної ділянки та власного будинку, а також отримання ним доходу в СТОВ «Придніпровський край».

Таким чином взагалі не зрозуміло, чи стягується вказана сума боргу із доходу боржника, оскільки матеріали справи із даних обставин не містять жодних відомостей.

Наявність же у боржника майна, на яке накладено арешт, що стверджується відповідною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №140474153, спростовує доводи приватного виконавця про ухилення боржника від виконання вказаного судового рішення.

За загальним правилом встановленим ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається.

Таким чином суд констатує, що матеріали подання не містять жодного доказу факту ухилення боржника від виконання судового рішення.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, приватним виконавцем не надано суду доказів щодо ухилення боржника від виконання зобовязання та доказів щодо наміру боржника виїхати за межі України.

За вказаних обставин подання приватного виконавця не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання приватного виконавця ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Середа