Справа № 597/343/19
Провадження № 2/597/69/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: судді Шевчук В.М.
за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно
1 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на майно її батька ОСОБА_3.
Позивачка у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.
Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ИД № 289967 від 27.06.2018 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 471355 від 06.08.1989 року позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті 18.05.2018 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД № 239945 від 05.07.2018 року її батька ОСОБА_3.
Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Однак, листом приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 № 138/02-14 від 22.02.2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавиці. Позивачці рекомендовано звернутися до суду.
Згідно оголошення в газеті Колос № 9 від 22.02.2019 року втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 328188 на прізвище ОСОБА_3, вважати недійсним.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем ОСОБА_2, суперечить вимогам закону.

За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка в порядку спадкування має право на земельну ділянку, що належала спадкодавцю ОСОБА_3

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 141, 197, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.16, 392, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителькою м.Заліщики вул.Б.Хмельницького 21/6 Тернопільської області, право власності на спадкове майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), площею 2,02 га, вартістю 60960 (шістдесят тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 05 копійок, що знаходиться за межами населеного пункту на території Торськівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, після смерті 18.05.2018 року ОСОБА_3, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 328188 від 17.05.2005 року за реєстраційним № 95, кадастровий номер :01:001:0412.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

ОСОБА_5