Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/2866/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді Коваля А.Б.
секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: патронатна сім'я ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом про те, що до органу опіки і піклування райдержадміністрації надійшли документи щодо позбавлення батьківських прав матері малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як такої, що злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків.
З пояснень та документів встановлено, що малолітній ОСОБА_1 відповідно до рішення Уманського міськвиконкому № 23 від 08.12.2017 року влаштований у сім'ю патронатного вихователя за заявою матері, ОСОБА_2, яка передала дитину з метою вирішення проблем із житлом та працевлаштуванням.
Проте, за час перебування дитини ОСОБА_2 не налагодила стосунки із сином, не цікавилася ним, нехтувала рекомендаціями фахівців щодо утримання та виховання малолітнього. Своїми діями не сприяла поверненню сина додому.
ОСОБА_2 перебуває під соціальним супроводом із 08.12.2017 року працівниками управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради, матері надавалася допомога у працевлаштування, фахівцями проводилася робота щодо набуття навичок відповідального батьківства, налагодження стосунків із сином. Спеціалістами управління праці та соціального захисту населення та служби у справах дітей Уманської міської ради неодноразово проводилися обстеження умов проживання матері, за результатами якого встановлено, що у помешканні не дотримано санітарно-гігієнічних норм, для малолітнього не облаштовано місце для сну та гри. Крім того, ОСОБА_2 разом із співмешканцем зловживають алкогольними напоями, у стані алкогольного сп'яніння ведуть себе агресивно.
Із довідок Степківської сільської ради Уманського району встановлено, що за місцем реєстрації ОСОБА_2 також характеризується негативно. Під час проживання на території села не працювала, город не обробляла, домашнє господарство не вела. Зловживала алкогольними напоями.
Відповідно до довідки Уманського міськрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_2 виносилися попередження за порушення обов'язку, встановленого судом щодо повідомлень про зміну місця проживання.
На комісії з питань захисту прав дитини Уманської райдержадміністрації, яке відбулося 12.06.2018 року ОСОБА_2 не заперечувала щодо того, що не бере участі у вихованні та утриманні сина.
Відповідно до повідомлення сім'ї патронатних вихователів Волкотруб, ОСОБА_2 відвідує малолітнього вкрай рідко, стосунків з ним не налагодила.
Проте, ОСОБА_2 висновків не зробила, спосіб життя не змінила. З моменту влаштування у родину патронатних вихователів не налагодила стосунки із сином, не створила умов для проживання та виховання.
Батько малолітнього помер.
На цей час малолітній проживає у родині патронатних вихователів, забезпечений усім необхідним для гармонійного розвитку та не бажає повертатися у родину матері.
Вважають, що усе зазначене можна розцінювати як злісне ухилення від виховання дитини матір'ю та свідоме нехтування нею своїми обов'язками.
Просять суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з громадянки ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дитини.
Судові витрати покласти на відповідача.
Представник позивача органу опіки та піклування Уманської РДА в Черкаській області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підтримують, від позовних вимог в частині стягнення аліментів відмовляються.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить суд позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, у відповідності до вимог чинного законодавства, шляхом направлення рекомендованого повідомлення, але про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань до суду не надходило.
На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є: батьком - ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_2. Актовий запис № 398.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, батько малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис № 848.
Згідно висновку органу опіки і піклування Уманської районної державної адміністрації Черкаської області малолітній ОСОБА_1 відповідно до рішення виконкому Уманської міської ради № 423 від 08.12.2017 року за заявою матері ОСОБА_2, влаштований у сім'ю патронатного вихователя до вирішення проблем із житлом та працевлаштуванням, та на цей час перебуває під соціальним супроводом центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. З нею фахівцями центру проводиться роботу щодо набуття навичок відповідального батьківства, налагодження стосунків із сином. Працівниками управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради надавалася допомога у працевлаштуванні. Проте, за час відчутності дитини у сім'ї, ОСОБА_2 не налагодила стосунки із сином, не цікавилася ним, нехтувала рекомендаціями фахівців щодо утримання та виховання малолітнього. Своїми діями не сприяла поверненню сина додому.
Спеціалістами управління праці та соціального захисту населення, центру соціальних служб для дітей та молоді та служби у справах дітей Уманської міської ради неодноразово проводилися обстеження умов проживання ОСОБА_2, за результатами яких встановлено, що у помешканні не дотримано санітарно-гігієнічних норм, для малолітнього не облаштовано місце для сну та гри. Крім того, ОСОБА_2 разом із співмешканцем зловживають алкогольними напоями, у стані сп'яніння ведуть себе агресивно. Із довідок Степківської сільської ради Уманського району встановлено, що за місцем реєстрації ОСОБА_2 характеризується негативно. За час проживання на території села не працювала, город не обробляла, домашнє господарство не вела. Зловживала алкогольними напоями. На комісії з питань захисту прав дитини Уманської райдержадміністрації, яке відбулося 12.06.2018 року ОСОБА_2 не заперечувала щодо того, що не бере участі у вихованні та утримання сина. Відповідно до повідомлення патронатних вихователів ОСОБА_2 відвідує малолітнього вкрай рідко, стосунків з ним не налагодила. У зв'язку із зазначеним, орган опіки та піклування Уманської райдержадміністрації вбачає за доцільне порушити клопотання перед Уманським міськрайонним судом про позбавлення матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_1.
Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.
Згідно ст.ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.
Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимога ст. 150 СК України.
Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги письмові докази, задовольняючи позов суд виходить з таких мотивів.
Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК України, Закону України «Про охорону дитинства», суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та невиконання батьківських обов'язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, що виражається у відсутності забезпечення її матеріально, з дитиною не спілкується, турботи та уваги до неї не проявляє, сама не заперечує проти того, що дійсно не приділяє дитині достатньої уваги. Дитина проживає у патронатній сім'ї, які її фактично утримують, забезпечують хлопчика усім необхідним для нормального розвитку та виховання, що підтверджується актом обстеження умов проживання ОСОБА_3, письмовими поясненнями, довідками відділу освіти Уманської міської ради, тощо (а.с. 19-22, 37, 38).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав.
Керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 89, 206, 247, 264, 265, 280-289, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 155, 160, 161, 164 СК України, суд -
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку м. Умань Черкаської області, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: А. Б. Коваль