Провадження № 2/522/3895/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.,

За участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання з залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить в рахунок погашення заборгованості у сумі 1 836 331,37 гривень за Кредитним договором № 014/0018/74/87197 від 20.12.2007 р. звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку набуте Іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Горецькою В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 20.12.2007 року, реєстр. № 8161, та внесено запис про реєстрацію правочину в Державний реєстр правочинів за реєстр. № 2588206, шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що відповідно до Кредитного договору № 014/0018/74/87197 від 20.12.2007 року Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було надано ОСОБА_2 ОСОБА_1 кредит у сумі 55 825 дол. США строком до 20.12.2027 року із сплатою 13 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки зареєстрований в реєстрі за № 8164 від 20.12.2007 р., згідно якого виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , право власності на яку набуте Іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Горецькою В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 20.12.2007 року, реєстр. № 8161, та внесено запис про реєстрацію правочину в Державний реєстр правочинів за реєстр. № 2588206. Вказана квартира складається з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень загальною площею 54,5 кв. м., у тому числі житловою площею 18,3 кв. метрів. Відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що забезпечений іпотекою, у зв`язку з чим банк звернувся до суду із вказаним позовом.

Провадження у справі відкрито 05 січня 2018 року та встановлено загальний порядок розгляду справи.

Відповідачем відзив на позов не надавався.

23 листопада 2018 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив позов задовольнити повністю та провести судове засідання за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явивився, про час, дату і місце судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких клопотань чи заяв не надав.

Суд у зв`язку з неявкою сторін, слухає справу у їх відсутності та за згодою позивача, у порядку ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 014/0018/74/87197 від 20.12.2007 року Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було надано ОСОБА_2 ОСОБА_1 кредит у сумі 55 825 дол. США строком до 20.12.2027 року із сплатою 13 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором.

Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п 6.1. Кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_3 .

Згідно п. 9.1. кредитного договору, Позивач має право вимагати від Позичальника достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність Відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушені зобов`язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків.

З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, було укладено Додаткову угоду № 1 від 24.04.2009 року до кредитного договору відповідно до якої Кредитор та Позичальник дійшли згоди врегулювати заборгованість Позичальника за кредитним договором в наступному порядку: тимчасово на період з 24.04.2009 р. до 24.04.2010 р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу ОСОБА_3 за Кредитним договором до розміру, визначеного в новому графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором. Також Сторони погодили, що з 24.04.2009 р. фактична заборгованість за сумою Кредиту збільшується на суму Заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення Заборгованості. Таке збільшення не супроводжувалося видачею кредитних коштів Позичальнику. Також Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в Додатку №1,2, який є невід`ємною частиною Додаткової угоди.

З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, було укладено Додаткову угоду № 014/0018/74/87197/81-1-0-00/1549 від 03.10.2012 року до кредитного договору відповідно до якої Позичальник зобов`язався здійснити погашення Заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту та інших платежів. На підставі Додаткової угоди з 03.10.2012 р. фактичну заборгованість за сумою Кредиту збільшується на суму Заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення Заборгованості. Таке збільшення не супроводжувалося видачею кредитних коштів Позичальнику. Також було викладено у новому графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором у новій редакції в Додатку №1 до Додаткової угоди.

З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, було укладено Додаткову угоду № 014/0018/74/87197/81-1-0-00/1550 від 04.10.2012 року до кредитного договору відповідно до якої Кредитор та Позичальник дійшли згоди у зв`язку із зміною валюти зобов`язань за Кредитним договором встановити процентну ставку за користування кредитом в розмірі 10,50 %. Також Позичальник доручив Кредитору здійснювати договірне списання з Поточного рахунку, строк користування кредитними коштами збільшили, датою остаточного погашення кредиту визначили «04» грудня 2037 р., погашення Кредиту та сплата процентів здійснюється у складі щомісячних ануїтних платежів відповідно до нового графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором у новій редакції в Додатку №1 до Додаткової угоди.

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки зареєстрований в реєстрі за № 8164 від 20.12.2007 р., згідно якого виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою під АДРЕСА_1 , право власності на яку набуте Іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Горецькою В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 20.12.2007 року, реєстр. № 8161, та внесено запис про реєстрацію правочину в Державний реєстр правочинів за реєстр. № 2588206. Вказана квартира складається з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень загальною площею 54,5 кв. м., у тому числі житловою площею 18,3 кв. метрів.

На підставі п. 5.2. вищевказаного договору Позивач, як Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у т.ч. суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання.

Параграфом 5 Договору іпотеки передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 5.1. зазначено, що у разі порушення основного зобов`язання, умов кредитного договору або умов цього Договору Іпотекодержатель (Позивач) надсилає Іпотекодавцю (Відповідачу) письмову вимогу про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

04.10.2012 року між Банком та Позичальником було укладено Договір про зміни до договору іпотеки відповідно до якого Сторони дійшли згоди викласти п.1.1. Договору іпотеки за реєстр. за № 8164 від 20.12.2007 року в новій редакції.

Таким чином, з укладенням Кредитного договору та Договору іпотеки Кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконана Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки.

Однак, Позичальник не виконує вищезазначені умови Кредитного договору, у зв`язку з чим, на адресу Позичальника було направлено вимоги про виконання грошових зобов`язань та про усунення порушення основного зобов`язання за Кредитним договором, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість.

Станом на 05.09.2017 р. загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором № 014/0018/74/87197 від 20.12.2007 р. у сумі 1 836 331,37 гривень, у тому числі:

- заборгованість за кредитом - 574 940,83 гривень;

- заборгованість по сплаті відсотків 246 767,95 гривень;

- пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків 1 014 622,59 гривень.

Позивачем в межах ст.16 ЦК України, спеціального закону «Про іпотеку» обраний такий спосіб захисту порушеного права як звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно квартиру під АДРЕСА_1 , право власності на яку набуте Іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу квартири, шляхом продажу цього майна на прилюдних торгах.

За ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Положення ч. 1 ст. 12 цього Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Обрання такого судового способу захисту права банку узгоджується, зокрема, із статтями 572, 575 ЦК України, іпотечним договором, Постановами Верховного Суду України від 14.09.2016 р. у справі № 6-1219цс16, від 02.11.2016 р. в справі № 6-2457цс16, тощо.

Відповідно до вимог закону та іпотечних договорів банком були направлені відповідні вимоги.

За своїм змістом вказані вимоги відповідають вимогам закону.

В добровільному порядку вимоги відповідачем не виконані.

При вирішенні спору суд враховує, що порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Вказана норма закону узгоджується із п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізовано Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року зазначено, що в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.

Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

При цьому, виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг, тощо, в розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» суд повинен установити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на прилюдних торгах, тобто чітко визначити ціну предмета в грошовому вираженні, зазначивши її в рішенні.

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна від 22.10.2018 року, який виконаний оцінювачем ТОВ «Інвестаційне консалтінгове бюро «ТРІАДА» ОСОБА_4 , визначено ринкову вартість нерухомого майна - квартири під АДРЕСА_1 в розмірі 819 990,00 гривень.

Враховуючи викладене, вимоги банку є обґрунтованими та доведеними ним в процесі розгляду справи.

Судовий збір підлягає стягненню на користь банку з відповідача в порядку статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 76-80, 81, 89, 141,263-265, 273, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості у сумі 1 836 331 (один мільйон вісімсот тридцять шість тисяч триста тридцять одна) гривня 37 коп. за Кредитним договором № 014/0018/74/87197 від 20.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру під АДРЕСА_1 , право власності на яку набуте Іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Горецькою В.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 20.12.2007 року, реєстр. № 8161, та внесено запис про реєстрацію правочину в Державний реєстр правочинів за реєстр. № 2588206, - шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початкову ціну продажу не нижче 819 990 (вісімсот дев?ятнадцять тисяч дев?ятсот дев?яносто) гривень.

Стягнути з Відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (, адреса: м. Київ, вул. Лєскова, 9) витрати по оплаті судового збору у розмірі 12 325 (дванадцять тисяч триста двадцять п?ять) гривень 63 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 20 червня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

10.06.2019