Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7532/18 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 26 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 296/7532/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська ОСОБА_2 Компанія» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів за договором банківського вкладу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська ОСОБА_2 Компанія» на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 серпня 2018 року, постановлену під головуванням судді Галасюка Р.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська ОСОБА_2 Компанія» 9646,085 доларів США заборгованість за договором банківського вкладу, 339,39 доларів США процентів за вкладом, 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 656,58 доларів США, пеню на підставі ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в сумі 239652 доларів США.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у справі.

02 листопада 2018 року ПАТ «Українська ОСОБА_2 Компанія» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити за територіальною підсудністю до Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами випливають з договору банківського вкладу та не є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», а врегульовані Законом України «Про банки і банківську діяльність». Вказує, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є банківською установою, тому не може бути відповідачем в контексті Закону України «Про захист прав споживачів». Відкриваючи провадження у справі суд не звернув увагу, що позови про виконання умов депозитного договору пред'являються за правилами ч.2 ст.27 ЦПК України, тобто за місцем знаходження відповідача. Відповідач знаходиться за адресою: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 3-а, що територіально не відноситься до Корольовського районного суду м. Житомира.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає за формою і змістом ст.ст. 175-177 ЦПК України і пред'явлена за зареєстрованим місцем проживання позивача, а саме: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Корольовського районного суду м. Житомира.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не враховує доводи апеляційної скарги виходячи з такого.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та держане регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Частиною 1 статті 4 цього Закону визначено, що фінансовими послугами вважаються, зокрема: випуск платіжних документів, платіжних карток, дорожніх чеків та/або їх обслуговування, кліринг, інші форми забезпечення розрахунків; залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; банківські та інші фінансові послуги, що надаються відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до роз'яснень, які містяться у ч.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Таким чином, відповідно до положення ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» оформлення договорів про залучення фінансових активів (коштів) інших осіб відноситься до фінансової послуги, і позивач у спорах, які виникають із виконання таких договорів, є споживачем таких послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист своїх прав як сторони за договором банківського вкладу, тобто споживача фінансових послуг.

Підсудність справ за вибором позивача визначається положеннями ст. 28 ЦПК України, відповідно до ч. 5 якої, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Враховуючи, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Корольовського районного суду м. Житомира, районним судом обґрунтовано застосовано положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України і відкрито провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про недотримання правил підсудності, з посиланням на те, що судом першої інстанції помилково відкрито провадження у справі без врахування положень ч.2 ст.27 ЦПК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивач скористалася своїм правом, передбаченим ст. 28 ЦПК України та звернулась до суду за місцем свого проживання.

Доводи апеляційної скарги, що спірні правовідносини випливають з договору банківського вкладу та не є предметом Закону України «Про захист прав споживачів», а врегульовані Законом України «Про банки та банківську діяльність» колегія судів оцінює критично, враховуючи, що позивач звернулася до суду першої інстанції як споживач фінансових послуг з позовом про захист прав споживача шляхом стягнення неповернутої суми банківського вкладу.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.11.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрінбанк» було укладено у формі заяви - договору правочин про розміщення банківського вкладу.

Відповідно до п.4.1 витягу з Протоколу №1 Позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» (ПАТ «Укрінбанк») від 13 липня 2016 року затверджено Статут Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в новій редакції, згідно з якою змінюються:

- найменування юридичної особи з «Публічне акціонерне товариство «Укрінбанк» на «Публічне акціонерне товариство «Укрінком»;

- види діяльності, а саме виключається вид діяльності «діяльність комерційних банків, код КВЕД 64.19 «Інші види грошового посередництва» та включається:

1) 64.99 Надання інших фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення, н.в.і.у.;

2) 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення;

3) 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

4) 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;

5) 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;

- місцезнаходження юридичної особи з 04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а на 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 3-а.

Відповідно до витягу із Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрінком», затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрінбанк», Публічне акціонерне товариство «Укрінком» продовжує свою діяльність на підставі Статуту шляхом зміни найменування з Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_2», перереєстрованого Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 05.06.2015 року на Публічне акціонерне товариство «Укрінком», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк».

Таким чином, доводи апеляційної скарги, що відповідач не є банківською установою, тому не може бути відповідачем в контексті Закону України «Про захист прав споживачів», колегією суддів не враховуються.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому колегія суддів підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська ОСОБА_2 Компанія» залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 06 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 березня 2019 року.

Головуючий Судді