Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2263/19
Провадження № 2-н/711/137/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник - ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та анулювання неправомірного запису про її звільнення на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 163, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а також, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно висновку, викладеного у постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року, до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості, тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Так, заявником, всупереч зазначених вимог, до заяви не додано належним чином оформленого документу на підтвердження нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та довідки-розрахунку середньомісячної/середньоденної заробітної плати, які б підтверджували заявлені вимоги, тобто, не надано доказів, які свідчать про безспірність її вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Таким чином, при розгляді даного питання в наказному провадженні, з урахуванням доданих до заяви про видачу судового наказу документів, суд фактично позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність спору про розмір належних звільненому працівникові сум, а також, встановити всі обставини та підстави для правильного та обєктивного розгляду.

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги щодо нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Крім того, згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною другою ст. 167 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

До того ж, слід зазначити, що заявником також заявлено вимогу щодо анулювання неправомірного запису про її звільнення на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 19, 163-167, 260-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання, зазначене в заяві: АДРЕСА_1) про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (вул. Толстого, буд. 20, м. Черкаси) нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції, шляхом подання апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 25 березня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_3