КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року

справа 755/5376/18

провадження № 22-ц/824/4262/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5

треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації», ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року у складі судді Яровенко Н.О. у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації», ОСОБА_6, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації», ОСОБА_6, про визнання права власності, у якому просили визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 право власності на частку в розмірі 3,825% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» та витребувати цю частку з чужого незаконного володіння ОСОБА_5, визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 право власності на частку в розмірі 0,95625% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» та витребувати цю частку з чужого незаконного володіння ОСОБА_5, визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 право власності на частку в розмірі 0,95625% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» та витребувати цю частку з чужого незаконного володіння ОСОБА_5, визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 право власності на частку в розмірі 0,95625% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації» та витребувати цю частку з чужого незаконного володіння ОСОБА_5, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації», ОСОБА_6, про визнання права власності відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивачів просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у 2012 році Бізнес-група «Континіум», власником якої був померлий ОСОБА_8, та ТОВ «Інтертелеком» розпочали переговори щодо продажу частини корпоративних прав, результатом чого стало підписання договору купівлі-продажу спірної частки у статутному капіталі. Зазначене підтверджує, що померлий ОСОБА_8 є власником частки у статутному капіталі ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації». Частка у статутному капіталі товариства була оформлена на довірену особу ОСОБА_8 відповідача. Крім того, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що нею було придбано спірну частку у статутному капіталі товариства та оплачено її вартість.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами належність померлому ОСОБА_8 частки у статутному капіталі ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації». Право власності на спірну частку у статутному капіталі набуто відповідачем. Відповідач входить до переліку засновників ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» з розміром вкладу 4972,50 грн., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання треті особи не з'явилися, про дачу, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до копії реєстраційної справи № 1_556_003195 щодо юридичної особи ТОВ «Інтернаціональні комунікації» (ТОВ «Інтертелеком»), 21 вересня 1998 року була здійснена реєстрація ТОВ «Інтернаціональні комунікації», засновниками якого виступали ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (а.с. 25-26 т. 2).

06 вересня 2012 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю за умовами якого ОСОБА_12 передав у власність ОСОБА_5 частину належної йому частки у статутному капіталі ТОВ «Інтернаціональні комунікації» у розмірі 6,375% статутного капіталу Товариства, а ОСОБА_5 прийняла та оплатила цю часту (а.с. 224-225 т. 2).

Відповідно до п.2.1. цього договору, ціна договору узгоджується сторонами в розмірі 4143,75 грн.

У п.2.3 договору зазначено, що підтвердженням проведення розрахунків є розписка в отриманні коштів, видана продавцем.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Інтернаціональні комунікації» № 2 від 25 квітня 2013 року, прийнято рішення надати згоду ОСОБА_11 на відступлення (продаж) належної йому частину частки в Статутному капіталі ТОВ «Інтертелеком» ОСОБА_5 в розмірі 1,275% (а.с. 240-242 т. 2).

Відсоток засновника ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ «Інтернаціональні комунікації» становить 7,65%, у відповідності до статуту ТОВ «Інтернаціональні комунікації», затвердженим загальними зборами учасників ТОВ «Інтернаціональні комунікації» (протокол № 2 від 25 квітня 2013 року) (а.с. 243-250 т. 2, т. 3 а.с. 1-2).

Довіреністю від 13 грудня 2013 року компанія «Одінако Лімідет» встановила і призначила ОСОБА_5 від імені компанії звертатися до будь-яких державних установ, підприємств та організацій або будь-яких юридичних або фізичних осіб та вступати в будь-які переговори, подавати будь-які заяви, листи, повідомлення до будь-яких установ та осіб, представляти Компанію перед іншими юридичними та фізичними особами в межах наданих цією довіреністю повноважень; від імені Компанії вести всі та будь-які справи господарської діяльності, що стосуються Компанії, та для таких потреб брати на себе зобов'язання, в межах наданих цією довіреністю повноважень; придбати корпоративні права (право участі) ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» в розмірі 49% статутного капіталу користь Компанії, у зв'язку з вищевказаним підписати та виконати від імені Компанії договори купівлі-продажу, протоколи загальних зборів акціонерів/учасників, статути і т.д.; підписувати та виконувати від імені Компанії документи, які необхідні для впровадження рішень, пов'язаних з виконанням із виконанням цієї довіреності, включаючи угоди та контракти, в межах наданих цією довіреністю повноважень; прикладати печатку Компанії до документів, що вчиняються згідно даної довіреності і виключно у відповідності до даної довіреності; одержувати повідомлення, кореспонденцію, документи, що адресовані Компанії (а.с. 37-38 т. 3).

13 грудня 2013 року між ОСОБА_12 та Компанією з обмеженою відповідальністю «Одінако Лімітед», в особі представника ОСОБА_5, укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, за яким продавець передав у власність покупця частину належної йому частки у статутному капіталі ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» у розмірі, що становить 20% статутного капіталу ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації», а покупець прийняв у власність частку та сплатив її вартість в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 40-41 т. 3).

Довіреністю від 14 липня 2014 року компанія «Одінако Лімідет» встановила і призначила ОСОБА_5, зокрема, придбати корпоративні права (право участі) в розмірі 29% статутного капіталу ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» у зв'язку з вищевказаним укласти, підписати та виконати, узгодити від імені Компанії договори купівлі-продажу, протоколи загальних зборів учасників, статути і т.д. (а.с. 82 т. 3).

18 липня 2014 року між ОСОБА_11 та Компанією з обмеженою відповідальністю «Одінако Лімітед», в особі представника ОСОБА_5, укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, за яким продавець передав у власність покупця частину належної йому частки у статутному капіталі ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» у розмірі, що становить 1,5% статутного капіталу ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації», а покупець прийняв у власність частку та сплатив її вартість в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 77-78 т. 3).

18 липня 2014 року між ОСОБА_12 та Компанією з обмеженою відповідальністю «Одінако Лімітед», в особі представника ОСОБА_5, укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, за яким продавець передав у власність покупця частину належної йому частки у статутному капіталі ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» у розмірі, що становить 27,5% статутного капіталу ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації», а покупець прийняв у власність частку та сплатив її вартість в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 78 А-79 т. 3).

В останній редакції Статуту ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації», затвердженим загальними зборами учасників ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» (протокол № 3/17 від 13 липня 2017 року), учасниками ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» є ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_5 та компанія з обмеженою відповідальністю «Одінако Лімітед» з відсотками засновників у статутному капіталі Товариства 35,7%, 7,65%, 7,65% та 49% відповідно (а.с. 131-145 т. 3).

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України, яка встановлює, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Але, якщо говорити про інститут права власності, то варто пам'ятати, що правом власності відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Отже, частка в статутному капіталі ТОВ є об'єктом цивільних прав або, інакше, майном у розумінні статті 190 ЦК України.

Право власності, згідно до статті 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правочином, відповідно до статті 202 ЦК України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем придбано у ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» спірну частку у статутному капіталі на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про господарські товариства», статті 143 Цивільного кодексу України статут ТОВ має містити склад засновників та визначення частки кожного у статутному капіталі.

У зв'язку з набуттям покупцем частки в статутному капіталі ТОВ одночасно відбувається зміна складу учасників ТОВ.

Зміни до статуту ТОВ, пов'язані зі зміною складу учасників, відповідно до статті 144 ЦК України та статті 7 Закону України «Про господарські товариства», підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» внесено зміни до статуту щодо учасників товариства, зареєстровано зазначені зміни у встановленому законом порядку, а тому відсутні підстави вважати, що у відповідача не виникло право власності на частку у статутному капіталі товариства.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 06.09.2012 року є недійсним та того, що державна реєстрація відповідача як учасника товариства є неправомірною.

Також позивачами не надано доказів на підтвердження того, що відповідач підписуючи договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 06.09.2012 року діяла за довіреністю від імені померлого ОСОБА_8

ОСОБА_8 та ОСОБА_2 яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_2», 04 вересня 1993 року зареєстрували шлюб (а.с. 153 т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_4, батьками якої записані: батько - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 06 вересня 2007 року (а.с. 158 т. 1).

Згідно з ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ЦПК України).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Враховуючи, що позивачами не доведено, що померлим ОСОБА_8 набуто право власності на спірну частку у статутному капіталі «Інтернаціональні телекомунікації», відсутні підстави вважати, що це майно є спільним майном подружжя.

Також колегія суддів дійшла до висновку, що спірна частка у статутному капіталі не відноситься до спадкового майна після смерті ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Цюрих помер ОСОБА_8, що підтверджується витягом з реєстру щодо актового запису про смерть (а.с. 155 т. 1).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. від 12.02.2018 року вих. №42/02-14, 25 серпня 2015 року за № 2/2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. заведено спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 Спадкову справу зареєстровано у спадковому реєстрі 25 серпня 2015 року за номером 57852138. Спадкове майно після смерті ОСОБА_8 у передбачений законодавством термін прийняли спадкоємці - дружина померлого ОСОБА_2, син померлого ОСОБА_3, мати померлого ОСОБА_6 та донька померлого ОСОБА_4, яка вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Розмір частки у спадщині кожного із спадкоємців - ј частка (а.с. 168 т. 1).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Тобто, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачами не доведено, що частка в статутному капіталі ТОВ «Інтернаціональні телекомунікації» в розмірі 7,65% входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_8, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України дана частка в статутному капіталі придбана відповідачем як самостійним об'єктом цивільних прав та не входить до складу спадкової маси, оскільки не входить до прав та обов'язків, що належали ОСОБА_8 на момент смерті.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді