Справа № 266/7382/18
Провадження № 2/266/292/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

за участю секретаря Воропаєвої О.Є.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Маріупольський ремонтно-механічний завод» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду із позовом до ТОВ «ОСОБА_4 Маріупольський ремонтно-механічний завод» ( далі Відповідач) про визнання незаконним наказу про звільнення від 14.11.2018 р. №297-к, його скасування та поновлення на роботі, а саме на посаді майстра виробничої ділянки (змінної) термічної ділянки ремонтно - механічного цеху №2 з 14.11.2018 р. В обґрунтування посилався на те, що 14.11.2018 р. його було звільнено на підставі спірного наказу за п. 3 ст. 40 КЗпП за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором. Вважає наказ незаконним та необґрунтованим з наступних підстав. Так в наказі зазначено, що він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме наказ №27-тд від 24.07.2018 р., наказ №270 від 26.07.2018 р., наказ №31-тд від 13.09.2018 р., наказ №341 від 17.09.2018 р. Вважає, що оскільки на нього вже було накладено дисциплінарне стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором то звільнити працівника за вчинення цього самого проступку вже не можна. Він звертався до профспілки з заявами з проханням розібратись в ситуації щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Також 16.08.2018 р. він звертався до комісії по трудових спорах з заявою про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, але заяву навіть не було розглянуто з формулюванням відсутності кворуму. Вважає, що Відповідачем були порушені його права, та його звільнено безпідставно.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, з підстав визначених у позовній заяві. Додатково позивач зазначив, що наказ про звільнення він отримав 14.11.18 р. разом із трудовою книжкою. До видання оскаржуваного наказу він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, про що видавалися підприємством накази які були покладені в основу наказу про звільнення. Він звертався до комісії по трудовим спорам для визнання незаконними наказів №270тд, 27-тд від 25.07.2018 р. проте комісія з цього приводу не збиралася та рішення не приймалося. Також він звертався із заявами на імя голови профспілки з питання зясування обставин накладення на нього стягнення. До суду з питання визнання наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконними та їх скасування він не звертався. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву з яких вбачається, що Позивач дійсно працював в ТОВ «МЕТІНВЕСТ-МРМЗ» з 25.04.2016 року, обіймаючи з 14.07.2017 року посаду майстра виробничої ділянки Ремонтно-механічного цеху № 2. Перебуваючи у трудових відносинах з Відповідачем, Позивач за порушення вимог ст. 139 КЗпП, Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Менінвест-МРМЗ», а також не дотримання посадової інструкції ДИ-МРМЗ-406-286-2017 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. За весь час роботи Позивача у ТОВ «МЕТІНВЕСТ-МРМЗ» на посаді майстра виробничої ділянки Ремонтно-механічного цеху № 2, йому чотири рази оголошували догану. ОСОБА_6 не придавав їм уваги та не робив належних висновків. З урахуванням всіх обставин, за систематичні порушення трудової дисципліни, підприємство було змушено застосувати до ОСОБА_1 такий захід стягнення, як звільнення, адже дії/бездіяльність Позивача призводили до негативних наслідків, та в окремих випадках створювали небезпеку для працівників підприємства. Так Наказом № 27-тд від 24.07.2018 року Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання встановленого порядку дій, передбаченого для випадків зупинки металургійного обладнання, що входить до його посадових обовязків. Через це порушення, фахівці дирекцій з інжинірингу приступили до виконання робіт з ремонту газової пічки не відразу після її зупинки, а через значний проміжок часу, через що підприємство зазнало збитків, повязаних в простоєм обладнання, та несвоєчасним виконанням виробничих завдань. Наказом № 270 від 26.07.2018 року Позивача було притягнуто до дисциплінарної з відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків з забезпечення зберігання ремонтних вузлів на складі готової продукції цеху. Недотримання встановлених правил зберігання обладнання, створювало небезпеку для життя та здоровя працівників підприємства, та перешкоджало якісному та своєчасному переміщенню готової продукції як в межах виробничих цехів підприємства, так і подальшої її поставки контрагентам, що також могло спричинити збитки Відповідачу. Наказом № 31-тд від 13.09.2018 року, Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків з належної організації виробничого процесу, які могли призвести до ситуацій, що створюють небезпеку життю та здоровю працівників. Наказом № 341 від 17.09.2018 року, Позивача було притягнуто до дисциплінарної з відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків з забезпечення зберігання ремонтних вузлів на складі готової продукції цеху. Порушення були виявлені під час повторного аудиту складів готової продукції. По всім зазначеним випадкам Позивач звертався зі скаргами до Первинної професійної спілки ТОВ «МЕТІНВЕСТ-МРМЗ». За інформацією, наданою Первинною організацією ПМГУ ТОВ МЕТІНВЕСТ-МРМЗ», всі накази були перевірені, та визнані обґрунтованими та правомірними, про що йому були надані відповіді. 22.10.2018 Позивачем не було виконано змінне завдання по забезпеченню заготівками термічної дільниці на року, що призвело до зриву номенклатурного графіку дільниці та невиконанню виробничого завдання з виготовлення спікальних візків, які є товарною продукцією підприємства. Зазначений зрив спричинив підприємству збитки, адже зазначені спікальні візки виготовлялися для контрагентів ТОВ «МЕТІНВЕСТ-МРМЗ» - металургійних підприємств. Водночас у той самий день о 17:10 було здійснено аварійну зупинку високочастотного трансформатору. Всупереч регламентованому порядку дій, передбаченого для випадків зупинки металургійного обладнання, Позивач не повідомив відповідні служби заводу про цю зупинку. Інформацію про зупинку обладнання було надіслано лише наступного дня о 07:45 іншим майстром цеху, після чого було здійснено ремонт ТВЧ, та о 10:05 відбувся запуск значеного обладнання. При визначенні дисциплінарного стягнення за невиконання посадових обовязків, адміністрацією ТОВ «МЕТІНВЕСТ-МРМЗ» приймалися до уваги всі обставини, викладені у доповідній записці начальника цеху РМЦ-2, а також було враховано те, що до ОСОБА_7 неодноразово застосовувалися стягнення за невиконання посадових обовязків. За підсумками розгляду, 29 жовтня 2018 року на адресу профспілкового комітету підприємства було направлено подання на звільнення майстра виробничої дільниці (змінного) термічної дільниці ремонтно - механічного цеху № 2 ОСОБА_1 за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором. Профспілковий комітет підприємства провів засідання з цього питання, дослідив наявні документи та матеріали та надав згоду на звільнення Позивача за систематичне невиконання без поважних причин за обовязків, що покладені трудовою угодою. ОСОБА_1 був присутній на цьому засіданні, та надавав пояснення. Тому твердження Позивача про те, що його було звільнено зо одне й те саме порушення не мають під собою підґрунтя. Окрім описаних порушень, які у подальшому лягли в основу відповідних наказів, ОСОБА_7 неодноразово допускалися інші порушення які підтверджували неналежне виконання ним своїх посадових обовязків.

Також звертав увагу суду, на те, що у 2018 році підпорядкована майстру ОСОБА_1 бригада жодного разу не виконала номенклатурний план. Після звільнення ОСОБА_1 бригада увійшла до планових показників як з номенклатурного плану, так і за показниками економного використання енергоресурсів. Внаслідок цього працівники бригади та дільниці в цілому тримали премію за показником «дисципліна виконання номенклатурного плану» в розмірі 10 % від посадового окладу, та за показником «Енергоефективність, дотримання норм витрат енергоресурсів» в розмірі 5 % від посадового окладу. Це ще раз характеризує ставлення Позивача до своїх безпосередніх обовязків. Також до обовязків майстра змінного термічної дільниці належить дотримання правил охорони праці, промислової безпеки та екології, а також вносити пропозиції на дільниці з метою здійснення небезпечних дій. Під час планової перевірки в зміні майстра ОСОБА_1 службою з ОП, ПБ та Е був винесений Припис № 224 від 22.08.2018 р. який складався з 14 пунктів, які у подальшому лягли в основу наказу № 31-тд від 13.09.2018 р. Також в зміні майстра ОСОБА_7 29.10.2018 р був зафіксований грубий випадок порушення вимог охорони праці при розвантаженні машини, що могло призвести до травмування працівників. Через це працівників було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Окрім того до обовязків Позивача входило дотримання складів готової продукції та напівфабрикатів в стані, що виключає псування продукції. В 2 кварталі 2018 року на підприємстві за здійснювались заходи з приведенню складів до цільового стану. В цей період на підприємстві до осіб, і оповідальних за склади не застосовувались заходи дисциплінарного характеру, підприємство проводило розяснювальну роботу, надавалися рекомендації з поліпшення стану та роботи складського господарства в усіх цехах підприємства. Всі аудити здійснювались у присутності РСС підприємства. У 3 кварталі 2018 р. після спливу строку приведення складів до цільового стану, для з-конання вимог складування готової продукції та напівфабрикатів, до осіб, відповідальних за такі склади стали застосовуватися заходи дисциплінарного характеру для недопущення фінансових втрат та усунення дефектів внаслідок неправильного зберігання продукції. При проведенні спільних листів в 3 кварталі 2018 р. складів готової продукції та напівфабрикатів в присутності майстра ОСОБА_1, представників ВТК та фінансової дирекції були виявлені суттєві невідповідності внутрішнім регламентуючим документам підприємства. У звязку з цим, до дисциплінарної відповідальності було притягнуто посадові особи, що допустили відхилення (у тому числі й ОСОБА_7).

Все вищевказане свідчить про те, що Позивача було звільнено з TOB «МЕТІНВЕСТ-МРМЗ» за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором у повні відповідності вимогам КЗпП України. Підприємство мало можливість звільнити ОСОБА_1 за аналогічними підставами ще раніше, однак, йому декілька разів надавалась можливість змінити ставлення до роботи та належним чином виконувати свої посадові обовязки. Жоден з наказів, якими Позивач притягався до дисциплінарної відповідальності, у судовому порядку не оскаржувався та не був скасований.

При цьому, доводи Позивача, що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне й те саме порушення, є безпідставними, оскільки з наказів вбачається, що до ОСОБА_7 застосовувались заходи стягнення за порушення трудової дисципліни, які (порушення) носили систематичний характер. У позовній заяві Позивач акцентує увагу на тому, що підставами для наказів ті ж самі порушення, що виключає притягнення до юридичної відповідальності одного і того самого виду. При цьому він посилається на ч. 1 ст. 61 Конституції України, яка визначає, що бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто, зазначена стаття саме виключає можливість повторного притягнення до відповідальності за одне порушення, а не за певну кількість однакових порушень, що мають систематичний характер, як помилково вважає Позивач.

Підприємство мало достатньо правових підстав для звільнення Позивача за порушення трудової дисципліни, всі наведені накази чітко визначають, в чому конкретно проявились які стали приводом до звільнення. В усіх випадках ТОВ «МЕТІНВЕСТ-МРМЗ» дотримувалось передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Позивача було звільнено з підприємства у відповідності 7 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання ним без поважних причин обовязків, на нього трудовим договором, після чергового проступку на роботі, вчиненого після неодноразового застосування до нього дисциплінарних стягнення за невиконання без поважних обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового . Зазначені дисциплінарні стягнення встановлені чинним законодавством, не втратили сили за давністю та не були зняті достроково, а також з дня їх накладення до видання наказу про звільнення не минулого більше одного року. Саме на цьому наголошує п. 23 Постанови Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 р. «Про практику розгляду судами спорів» Таким чином, наданими для суду документами та поясненнями підтверджується систематичність Позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, а також обґрунтованість застосування для його звільнення саме п. 3 ст. 40 КЗпП України. Наказ № 14 листопада 2018 року повністю відповідає вимогам діючого законодавства України є обґрунтованим, та винесеним із дотриманням всіх строків, умов та підстав, передбачених КЗпП України. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.04.2016 р. по 14.11.2018 р. працював у ТОВ «Менінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» обіймаючи з 14.07.2017 року посаду майстра виробничої ділянки Ремонтно-механічного цеху № 2, про що не заперечується сторонами.

Згідно наказу генерального директора ТОВ «Менінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» про звільнення від 14.11.2018 р. №297-к ОСОБА_1 майстра виробничої ділянки ( зміненого ) термічної ділянки ремонтно - механічного цеху №2 звільнено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором. В основу цього наказу було покладено: службова записка начальника РМЦ №2 ОСОБА_8, доповідна записка старшого майстра РМЦ №2, ДИ-МРМЗ 406-286-2017, наказ №242 від 13.07.2017 р., пояснювальні записки ОСОБА_1, накази: №27-тд від 24.07.2018 р., №270 від 26.07.2018 р., №310тд від 13.09.2018 р., №341 від 17.09.2018 р.,, виписка з протоколу профспілкової організації ТОВ «ОСОБА_4 МРМЗ» №201-2 від 09.11.2018 р. З наказом позивача ознайомлено 14.11.2018 р. під особистий підпис, про що він не заперечував у судовому засіданні ( а.с. 80-81).

Позивач предявляючи позов посилається на незаконність звільнення з підстав, передбачених пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з часиною першою статті 147 КЗпП України належать: догана та звільнення.

Звільнення працівника за пунктом 3 статті 40 КЗпП України - є видом дисциплінарного стягнення.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, судам необхідно з'ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Пунктом 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема: систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (систематичність).

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Таким чином однією з умов звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП України є попереднє застосування до працівника заходів дисциплінарного чи громадського стягнення.

Предметом дослідження в даному випадку в межах заявлених позовних вимог є систематичність допущених ОСОБА_1 порушень, які могли стати підставою для його подальшого звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП України.

Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Як розяснив Пленум Верховного суду України у п.23 постанови № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

При оспорюванні до суду наказу про звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, суд зобов'язаний перевірити правильність накладення дисциплінарного стягнення, які враховані при звільненні, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установлений законом строк.

Суд з урахуванням вимог диспозитивності, що встановлені ч. 1 ст. 13, ч. 5, ч. 7 ст. 81 ЦПК України дослідив в судовому засіданні правильність накладення дисциплінарних стягнень, які враховані при звільненні позивача.

Так посадовою інструкцією майстра виробничої ділянки (змінної) термічної ділянки ремонтно - механічного цеху №2, затвердженою директором по персоналу та соціальним питанням ТОВ «ОСОБА_4 МРЗМ» 16.01.2017 р. до якої було внесено зміни 30.06.2017 р.(далі посадова інструкція) з якою ознайомлено ОСОБА_1 14.07.2017 р. під особистий підпис на позивача було покладено відповідні обовязки та передбачена зокрема відповідальність за їх невиконання ( а.с. 24-30, 31-32).

Згідно п.п. 1.5 посадової інструкції майстер виробничої ділянки (змінний) у своїй діяльності повинен знати, виконувати та керуватись: постановами, розпорядженнями, наказами вищестоящих органів, методичні, нормативні та інші керівничі матеріали, які стосуються виробниче - господарської діяльності ділянки та цеху в цілому; технічні характеристики, конструктивні властивості обладнання; технологію виготовлення та ремонту обладнання; технологічні інструкції, вимоги, які предявлені до якості виготовленої продукції; методи техніко-економічного та виробничого планування; діючі положення по оплаті труда; Колективний договір ТОВ «ОСОБА_4 МРМЗ»; правила та норми охорони труда, виробничої санітарії, пожарної безпеки; діючим законодавством України, ЗУ «Про охорону труда», КЗпП України, іншими законодавчими актами та нормативними документами; Уставом ТОВ «ОСОБА_4 МРМЗ», правилами внутрішнього розпорядку, організаційно - розпорядчими документами, виданими на підприємстві; кодексом етики ОСОБА_4 та іншими нормативними актами Компанії, направлені на запобігання шахрайства та корупції, і регламентуючі етичні норми, стандарти ведення бізнесу та ділової поведінки; цією посадовою інструкцією.

Згідно п.п. 2.8.4 майстер виробничої ділянки ( змінний) зобовязано забезпечити особисту безпеку в процесі виконання роботи або під час знаходження не території заводу. Особисто приймати заходи по усуненню виробничої ситуації яка створює загрозу його життю, здоровю або життю оточуючих його людей, а також природному середовищу.

Наказом №242 від 13.07.2017 р. «Про введення в дію «Алгоритму диспетчеризації заявок по категоріям» з метою систематизації подачі заявок диспетчеру МРМЗ та подальшому розділу пріоритетів по черговості ремонтних впливів усунення відхилення та строків усунення введено в дію зазначений алгоритм ( а.с. 92-116).

Згідно з наказом № 27-тд від 24.07.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.п. 1.5 посадової інструкції, алгоритму диспетчеризації заявок по категоріям ( наказ №242 від 13.07.2017 р.) ( а.с. 92-116), у звязку із чим оголошено догану та позбавлено 100% премії за липень 2018 р. з яким позивача ознайомлено 25.07.2018 р. ( а.с. 60 -61, 62).

Підставою винесення вказаного наказу стала зупинки металургійного обладнання, яка відбулася 10.07.2018 р. о 2 год. 30 хв. з причини невиконання ОСОБА_1 своїх посадових обовязків та організаційно- розпорядчих документів підприємства.

Згідно з наказом № 270 від 26.07.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.п. 1.5, п.п. 2.8.4 посадової інструкції, п.п. 6.2.1, 6.2.3, 6.2.4 СТП 12.01: 2017 «Забезпечення умов зберігання. Упаковка продукції та ремонтних вузлів» у звязку із чим оголошено догану та позбавлено 100% премії за липень 2018 р. з яким позивача ознайомлено 26.07.2018 р. ( а.с. 69-70).

Підставою винесення вказаного наказу стали результати перевірки складів готової продукції проведеної 13.07.2018 р. якою встановлено неналежне виконання ОСОБА_1 своїх посадових обовязків з забезпечення зберігання ремонтних вузлів на складі готової продукції цеху. Недотримання встановлених правил зберігання обладнання, створювало небезпеку для життя та здоровя працівників підприємства, та перешкоджало якісному та своєчасному переміщенню готової продукції як в межах виробничих цехів підприємства, так і подальшої її поставки контрагентам.

Згідно з наказом № 31-тд від 13.09.2018 року, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.п. 1.5, п.п. 2.8.4 посадової інструкції, у звязку із чим оголошено догану ( а.с. 73-74)

Підставою винесення вказаного наказу стало неналежне виконання ОСОБА_1 посадових обовязків з належної організації виробничого процесу, які могли призвести до ситуацій, що створюють небезпеку життю та здоровю працівників.

Згідно з наказом № 341 від 17.09.2018 року, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.п. 1.5, п.п. 2.8.4 посадової інструкції, п.п. 6.2.4, 6.3, 6.4 СТП 12.01:2017 «Про забезпечення умов зберігання. Упаковка продукції та ремонтних вузлів» у звязку із чим оголошено догану та позбавлено 100% премії за вересень 2018 р. з яким позивача ознайомлено 21.09.2018 р. ( а.с. 65-66).

Підставою винесення вказаного наказу стало неналежне виконання ОСОБА_1 посадових обовязків з забезпечення зберігання ремонтних вузлів на складі готової продукції цеху. Порушення були виявлені під час повторної перевірки 13.09.2018 р. складів готової продукції.

По кожному з порушень зазначених у вищевказаних наказах позивачем на імя начальника РМЦ -2 ОСОБА_8 були подані доповідні та отримано від позивача пояснення, щодо вчинених ним проступків. (а.с. 63,64, 67, 71, 72, 75,78-79, 84)

Після відповідно перевірки керівництвом підприємства були видані вищевказані накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

З доданих позивачем заяв на імя голови профкому ТОВ «ОСОБА_4 МРМЗ» вбачається, що ОСОБА_1 після ознайомлення з наказами №27-тд від 24.07.2018 р. №270-тд від 26.07.2018 р. та №31 тд від 13.09.2018 р. не погоджуюсь з ними звертався з питання перевірки ситуації, яка стала підставою для їх винесення ( а.с. 7,8,9).

З листа голови профкому ТОВ «ОСОБА_4 МРМЗ» на імя ОСОБА_1 від 10.08.2018 р. №13160 вбачається, що останній звертався із заявою від 31.07.2018 р. в якому просив розібратися із ситуацією оголошення йому догани та позбавлення премії 100% за липень 2018 р.. Профкомом було перевірено законність виданих наказів та розяснено ОСОБА_1, що у разі його незгоди з наказами №270-тд від 26.07.18 та 27-тд від 24.07.18 р. він має право звернутись до комісії по трудових спорах протягом трьохмісячного строку з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права ( а.с. 5).

16.08.2018 р. ОСОБА_9 звернувся до комісії по трудових спорах ТОВ «ОСОБА_4 МРМЗ» із заявою про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, просив визнати недійсним наказ №270-тд та 27-тд від 24.07.18 р. про накладення дисциплінарного стягнення догани та зобовязати директора підприємства скасувати ці накази ( а.с. 6).

Позивачем в судовому засіданні зазначено, що комісія по трудових спорах з цього питання не збиралась рішення не приймалось, до суду про оскарження вищевказаних наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності він не звертався. Жоден з наказів, якими Позивач притягався до дисциплінарної відповідальності, у судовому порядку не оскаржувався та не був скасований.

Таким чином,судом перевірено правомірність наказів, що були покладені в обрунтування підстав ухвалення наказу про звільнення позивача і жоден з них не містить підстав притягнення позивача за один і теж проступок. Крім того, достовірність доказів, що подані відповідачем на обгрунтування попередніх наказів позивачем не оспорювалися.

На підставі викладеного, позивачем не доведено неправомірність наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за систематичне невиконання без поважної причини обовязків покладених на нього трудовим договором, а тому суд приходить до висновку, що всі накази про накладення дисциплінарних стягнень є обґрунтованими та правомірними.

Щодо оскаржуємого наказу про звільнення суд зазначає таке.

Як вбачається з доповідної записки старшого майстра ОСОБА_10 від 22.10.2018р. на ім'я ОСОБА_11. та книги завдань, майстру бригади №4 ОСОБА_9 20.10.2018р. було видано завдання про підготовку та проведення термообробки деталей згідно креслень, проте ОСОБА_9 не отримав на складі заготовки та не виконав зазначене завдання, що в свою чергу потягло невідкладну коректировку графіку роботи термічних пічей та відкладенню строків сдачі деталей згідно номенклатурного списку термічної ділянки РМЦ-2, крім того ОСОБА_9 не виконано термообробку деталей згідно змінного завдання. (а.с.83, 85-87) Зазначені обов'язки передбачені посадовою інструкцією (а.с.24-34).

Згідно службової записки ОСОБА_8 поданої на імя директора по виробництву та директора по персоналу та соціальним питанням від 22.10.2018 ОСОБА_1 21.10.2018 р. не було виконано змінне завдання по забезпеченню заготівками роботи термічної дільниці на 22.10.2018 року, що призвело до зупинки установки ТВЧ, дані про простій обладнання не були передані диспетчеру, начальнику зміни, старшому майстру та начальнику цеху. Відомості про простій установки передані диспетчеру 22.10.2018 р. старшим майстром ОСОБА_10 (а.с. 82) В результаті простою не були термооброблені валики, що призвело до зриву товарної продукції спікальних візків ММКИ. Повторне порушення призвело до втрат та невиконання виробництва. Незважаючи на багато чисельні бесіди виробнича дисципліна майстром ОСОБА_1 не змінюється, що в свою чергу приводить до невиконання виробничих завдань. Просив вирішити питання про припинення трудового договору з майстром ОСОБА_1 ( а.с. 82).

22.10.2018 р. ОСОБА_1 за вищеописаним фактом було подано на імя начальна цеху ОСОБА_8 пояснювальну ( а.с. 84).

Згідно з вимогами частиною першою статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 3 статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

За змістом частини першої та другої статті 39 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. У разі нез'явлення працівника або його представника на засідання розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах терміну, визначеного частиною першою цієї статті. При повторному нез'явленні працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Такого ж висновку притримався ВС постановою від 16.01.2019р. у справі №499/78/17-ц

На підставі встановлених відповідачем порушень з боку позивача виявлених на підставі поданих та досліджених судом службової записки начальника РМЦ-2, доповідної записки старшого майстра РМЦ-2, пояснювальної записки ОСОБА_1, копій наказів №27-тд від 24.07.2018 р., №270 від 26.07.2018 р., №31-тд від 13.09.2018 р., №341 від 17.09.2018 р. директором по персоналу та соціальним питанням за погодженням з начальником юридичного відділу 29.10.2018 р. за №575 на імя голови профспілкового комітету ТОВ «ОСОБА_4 МРМЗ» направлено подання про згоду на звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором ОСОБА_1 ( а.с. 88-89).

З виписки з протоколу №201-2 від 09.11.2018 р. засідання Профкому комітету первинної профспілкової організації ТОВ «Метінвест-МРМЗ», яке відбулось за участю позивача ОСОБА_1 вбачається, що профспілкою надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором ( а.с. 90 - 91).

Таким чином питання про звільнення позивача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП вирішувалося за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої він є.

З урахуванням наведеного, позивачем не доведено, що наказ №297-к від 14.11.2018 р. ухвалено з порушенням діючого законодавства, тому суд приходить до висновку, що доводи позивача про незаконність наказу про звільнення є необгрунтованими.

Інші документи додані сторонами до справи не спростовують встановлених судом обставин і не змінюють висновків суду.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10-11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 40,147-1КЗпП України, постановою № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Маріупольський ремонтно-механічний завод» про визнання незаконним наказу про звільнення №297-к від 14.11.2018р., поновлення на роботі відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького Апеляційного суду в м. Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.03.2019 р.

Суддя: Шишилін О. Г.