ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1633/19 Справа № 209/575/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Замкова Я.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Марочко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації", Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області про визнання права власності на частину спільного сумісного майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 , треті особи без самостійних вимог Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності в порядку спадкування за законом, позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" про визнання об`єкту нерухомого майна - домоволодіння, спільним сумісним майном подружжя та відповідно поділ спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особя Криничанська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину спільного сумісного майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилалася на те, що з серпня 2005 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах (цивільному шлюбі) із ОСОБА_6 Вони мешкали разом та вели спільне господарство у належному їй будинку АДРЕСА_1 . 30 листопада 2007 року вони зареєстрували шлюб з ОСОБА_6 Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, не залишивши заповіту. Після смерті чоловіка ОСОБА_6 відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка, площею 134 кв.м., і садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальною площею 58,9 кв.м, в т.ч. житловою - 29,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 належать спадкодавцеві за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 грудня 2007 року. У встановлений законом шестимісячний строк з питання вступу в спадщину вона звернулася до Криничанської державної нотаріальної контори, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно їй було відмовлено у зв`язку з тим, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 був зареєстрований за ОСОБА_3 (дочка від першого шлюбу її померлого чоловіка), на підставі договору дарування від 12 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Жидковим В.Ю. У зв`язку з цими обставинами, нею був поданий позов до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська про визнання недійсним зазначеного договору дарування житлового будинку. Рішенням Дніпровського районного суду м Дніпродзержинська від 14 вересня 2011 року договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 12 вересня 2009 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 2305, визнано недійсним, а у визнанні права власності ОСОБА_3 на житловий будинок відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2012 року рішення суду від 14 вересня 2011 року залишено без змін. Оскільки право власності на будинок по АДРЕСА_2, що знаходиться на земельній ділянці площею 134 м кв., її померлий чоловік ОСОБА_6 придбав за рішенням Дніпровського районного суду від 27 грудня 2007 року, тобто в період шлюбу і спільного проживання з нею - ОСОБА_1 , вона вважає, що дане майно є об`єктом права їх спільної сумісної власності, як подружжя. 1/2 частина в зазначеному об`єкті спільної сумісної власності належить їй і повинна бути визнана такою, тож після смерті її чоловіка ОСОБА_6 відкрилася спадщина лише на іншу 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_2. Оскільки спадкодавець не залишив заповіту, то спадкоємцями першої черги за законом на 1/2 частину зазначеного домоволодіння є вона - ОСОБА_1 , а також діти померлого: ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та онука - дочка померлого сина ОСОБА_9 - ОСОБА_14. , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в особі матері ОСОБА_10 Частка кожного із зазначених спадкоємців першої черги на 1/2 частину успадкованого названого майна становить по 1/10 частині. За звітом про незалежну експертну оцінку, проведеним Криничанським колективним підприємством "УКС" Дніпропетровської області, ринкова вартість земельних поліпшень, у т.ч. садибного (індивідуального) житлового будинку, загальною площею 58,9 кв.м., в т.ч. житловою - 29,7 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , становить 130 562 грн. Таким чином, у грошовому вираженні частина кожного із зазначених спадкоємців становить 13 056 грн. 20 коп., виходячи з розрахунку: 130 562 : 2 = 65 281 грн.; 65 281 : 5 = 13 056 грн. 2 коп. У травні 2012 року вона знову зверталася до Криничанської державної нотаріальною контори з метою прийняття спадщини, в чому їй було відмовлено. Вважає, що строк позовної давності нею не порушено, на підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, що знаходилося у спільній сумісній власності - садибного (індивідуального) житлового будинку, загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 29,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину відкритої спадщини - садибного (індивідуального) житлового будинку, загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 29,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 1/10 частини кожному, що у грошовому еквіваленті складає 13 056 грн. 20 коп. кожному; зобов`язати ОКП "Дніпродзержинське БТІ" та Реєстраційну службу Дніпродзержинського міського управління юстиції відмінити реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_2 ; стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь витрати на незалежну експертизу оцінки майна у сумі 750 грн., а також суму сплаченого нею судового збору у розмірі 980 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_1 Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме домоволодіння АДРЕСА_2 , загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 29,7 кв.м. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на 1/10 частину домоволодіння АДРЕСА_2 , загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 29,7 кв.м. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену нею суму судового збору в розмірі 261 грн. 12 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачену нею суму судового збору в розмірі 261 грн. 12 коп. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 сплачену нею суму судового збору в розмірі 261 грн. 12 коп. (т.1 а.с.162-167).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року скасовано. Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 за кожним окремо право власності в порядку спадкування за законом по 1/5 частині житлового будинку АДРЕСА_2 , що складається з 1/2 частина житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., який складається із приміщень: 1-1 -площею 2,8 кв.м, 1-2-площею 3,7 кв.м., 1-3-площею 7,7 кв.м., 1-4-площею 5,7 кв.м., 1-5-площею 6,0 кв.м., 1-6-площею 18,0 кв.м., 1-7-площею 14,2 кв.м., а також господарських будівель та споруд: гараж В-1, літня кухня Б-1, вбиральня Г-1, ворота №6, огорожа №8, огорожа №11, водопровод №10, зливна яма №5, тротуар ІІ, частина тротуару І, який належав ОСОБА_6 на праві власності на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року та зареєстрованого в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 з кожного судовий збір по 326 грн. 67 коп. на користь ОСОБА_1 .. В решті позовних вимог відмовлено (т.1 а.с. 223-227).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с. 32-35).

У листопаді 2017 року третя особа ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи Криничанська районна державна нотаріальна контора, КП "ДБТІ" про визнання об`єкту нерухомого майна - домоволодіння, спільним сумісним майном подружжя та відповідно поділ спільного сумісного майна подружжя (т.2 а.с.72а-75).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 посилалася на те, що вона перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1975 року. Від спільного шлюбу подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на даний час мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_3. , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також мали сина ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . 23 січня 1973 року між виконкомом Дніпродзержинської міської ради та сестрою ОСОБА_6 - ОСОБА_13 (в подальшому прізвище було змінено на ОСОБА_13 ) було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності по АДРЕСА_2, а відповідно до договору, укладеного 19 липня 1977 року між цим виконкомом та ОСОБА_13 було змінено умови договору від 23 січня 1973 року щодо надання земельної ділянки та включено ОСОБА_6 до числа співзабудовників житлового будинку по АДРЕСА_2. 16 серпня 1985 року зазначений житловий будинок був прийнятий до експлуатації, про що було складено акт прийомки індивідуального домоволодіння, а 22 листопада 1985 року цей житловий будинок був зареєстрований Дніпродзержинським БТІ за ОСОБА_6 та ОСОБА_13 Вказує, що оскільки шлюб між відповідачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено було лише 30 листопада 2007 року й відповідно будинок не є об`єктом спільної сумісної власності цього подружжя, то в даному випадку вона - ОСОБА_5 на законних підставах вважає, що вищевказаний будинок, котрий є предметом судового розгляду в даній цивільній справі, належить ОСОБА_6 та їй - ОСОБА_5 (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності подружжя в рівних частках по 1/2 частині кожному. З цих підстав вважає, що частка спадкового майна після смерті ОСОБА_6 складається виключно із 1/2 частини спірного домоволодіння та з урахуванням того, що спадкоємців (за законом) першої черги є 5 (п`ять) осіб, кожний із цих спадкоємців має право на 1/5 частину 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , тобто по 1/10 частини кожному із спадкоємців. На підставі викладеного, ОСОБА_5 просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 Дніпропетровської області, що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , за кожним окремо право власності в порядку спадкування за законом по 1/10 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 , що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., 1/2 частка якого на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У січні 2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 , треті особи без самостійних вимог Криничанська районна державна нотаріальна контора, КП "ДБТІ" про визнання права власності в порядку спадкування за законом (т.2 а.с. 119-121).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 посилалися на те, що визнають право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в рівних частках по 1/2 частині кожному, а також погоджуються з тим, що частка спадкового майна після смерті ОСОБА_6 складається виключно із 1/2 частини спірного домоволодіння та з урахуванням того, що спадкоємців (за законом) першої черги є 5 осіб, кожний із цих спадкоємців має право на 1/5 частину 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , тобто по 1/10 частини кожному із спадкоємців. На підставі викладеного, позивачі за зустрічним позовом просили суд визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , за кожним окремо, право власності в порядку спадкування за законом по 1/10 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 , що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., 1/2 частка якого на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року частково задоволено первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "ДБТІ", Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області про визнання права власності на частину спільного сумісного майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 , треті особи без самостійних вимог Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "ДБТІ" про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено. Позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "ДБТІ" про визнання об`єкту нерухомого майна - домоволодіння, спільним сумісним майном подружжя та відповідно поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., який складається із приміщень: 1-1 -площею 2,8 кв.м, 1-2-площею 3,7 кв.м., 1-3-площею 7,7 кв.м., 1-4-площею 5,7 кв.м., 1-5-площею 6,0 кв.м., 1-6-площею 18,0 кв.м., 1-7-площею 14,2 кв.м., а також господарських будівель та споруд: гараж В-1, літня кухня Б-1, вбиральня Г-1, ворота №6, огорожа №8, огорожа №11, водопровод №10, зливна яма № 5, тротуар ІІ, частина тротуару І, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , за кожним окремо право власності в порядку спадкування за законом по 1/10 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., який складається із приміщень: 1-1 -площею 2,8 кв.м, 1-2-площею 3,7 кв.м., 1-3-площею 7,7 кв.м., 1-4-площею 5,7 кв.м., 1-5-площею 6,0 кв.м., 1-6-площею 18,0 кв.м., 1-7-площею 14,2 кв.м., а також господарських будівель та споруд: гараж В-1, літня кухня Б-1, вбиральня Г-1, ворота №6, огорожа №8, огорожа №11, водопровод №10, зливна яма №5, тротуар ІІ, частина тротуару І, 1/2 частка якого на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . В частині первісних позовних вимог щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м. відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за первісним позовом в розмірі 81 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за первісним позовом в розмірі 81 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за первісним позовом в розмірі 81 грн. 20 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 391 грн. 70 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 1 566 грн. 74 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір за подання позову третьою особою з самостійними вимогами в сумі 160 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір за подання позову третьою особою з самостійними вимогами в сумі 160 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір за подання позову третьою особою з самостійними вимогами в сумі 160 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір за подання позову третьою особою з самостійними вимогами в сумі 160 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір за зустрічним позовом в сумі 704 грн. 80 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір за зустрічним позовом в сумі 704 грн. 80 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за зустрічним позовом в сумі 704 грн. 80 коп. В частині стягнення на користь ОСОБА_1 витрат за проведення оцінки майна відмовлено (т.2 а.с.188-199).

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 вересня 2018 року доповнено резолютивну частину вступної та резолютивної частини рішення і резолютивну частину повного тексту рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 серпня 2018 року у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "ДБТІ", Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції України в Дніпропетровській області про визнання права власності на частину спільного сумісного майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 , треті особи без самостійних вимог Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "ДБТІ" про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог Криничанська районна державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "ДБТІ" про визнання об`єкту нерухомого майна - домоволодіння, спільним сумісним майном подружжя та відповідно поділ спільного сумісного майна подружжя. Викладено абзац 6 резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: "В частині первісних позовних вимог щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , що складається з 1/2 частини житлового будинку А-1, загальною площею 58,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., а також в частині первісних позовних вимог щодо зобов`язання ОКП "Дніпродзержинське БТІ" та Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції відмінити реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_2 - відмовити." (т.2 а.с.203-206).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 16 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення її первісного позову та відмову у задоволенні позову третьої особи ОСОБА_5 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставинами справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, у період з 20 вересня 1975 року по 27 серпня 2007 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі (т.2 а.с.15, 16).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 грудня 2007 року у цивільній справі № 2-3487/2007 рік за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_13. , треті особи ОСОБА_5. , Департамент містобудування Дніпродзержинськоїх міської ради, Обласне комунальне підприємство «ДБТІ» про виділ частки майна, що є у спільній сумісній власності встановлено, що у період шлюбу ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , відділом комунального господарства виконкому Дніпродзержинської міської ради у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку була виділена її чоловіку та його сестрі ОСОБА_13. земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_2. 23 січня 1973 року між виконкомом Дніпродзержинської міської ради та сестрою ОСОБА_6 - ОСОБА_13 (в подальшому прізвище було змінено на ОСОБА_13 ) було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 600 кв. м для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності за адресом: АДРЕСА_2 у м. Дніпродзержинську (нині м. Кам`янське) , а відповідно до договору, укладеного 19 липня 1977 року між цим виконкомом та ОСОБА_13 , було змінено умови договору від 23 січня 1973 року щодо надання земельної ділянки та включено ОСОБА_6 до числа співзабудовників житлового будинку по АДРЕСА_2. 16 серпня 1985 року зазначений житловий будинок був прийнятий до експлуатації, про що було складено акт прийомки індивідуального домоволодіння, а 22 листопада 1985 року цей житловий будинок був зареєстрований Дніпродзержинським БТІ за ОСОБА_6 та ОСОБА_13

Зазначеним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 грудня 2007 року, яке набрало законної сили, виділено із складу спільного нерухомого майна домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 в окремий спмостійний об"єкт нерухомого майна 1/2 частина житлового будинку А-1 та визнано за ОСОБА_6 право власності в цілому на самостійний об"єкт нерухомого майна - частину житлового будинку А-1, розташованого по АДРЕСА_2 (т.1 а. с. 12, 13).

Згідно з ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Шлюб між ОСОБА_6 та його першою жінкою ОСОБА_5 було розірвано 27 серпня 2007 року (т.2 а.с.15).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено 30 листопада 2007 року (т.1 а.с.8).

Отже, в період часу з серпня 2005 року, з якого ОСОБА_1 зазначала, що проживала у цивільному шлюбі із ОСОБА_6 , та до 27 серпня 2007 року ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 .

Судом встановлено ОСОБА_6 , його першою дружиною ОСОБА_5 , та сестрою ОСОБА_6 - ОСОБА_13. господарським способом за сімейні кошти було зведено житловий будинок, який 16 серпня 1985 року було прийнято до експлуатації. Житловий будинок був зареєстрований за ОСОБА_6 та ОСОБА_13. на праві особистої власності без визначення часток кожного, в Комунальному підприємстві Дніпродзержинське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 22 листопада 1985 року і записано у реєстрову книгу № 103 за реєстровим № 18814 (т.1 а.с. 62, 63).

Також, судом встановлено і визнано сторонами у справі, що з часу побудови будинку за адресою: АДРЕСА_2 до моменту смерті ОСОБА_6 , в ньому зареєстровані і проживають по теперішній час колишня дружина - ОСОБА_5 та їх спільні з ОСОБА_6 діти - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ОСОБА_1 , ніколи не мешкала у вказаному будинку, не утримувала, не ремонтували та не поліпшувала житлових умов у вказаному домоволодінні.

Статтями 22 та 28 КпШС України, які були чинними на момент набуття ОСОБА_6 права власності на спірного домоволодіння, передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (чинному на дату виникнення спірних правовідносин) роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об`єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

Тлумачення норм КпШС України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку, але тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку, що спірний житловий будинок, якому в подальшому було присвоєно нову адресу, а саме АДРЕСА_2, як самостійний об`єкт нерухомого майна, належав на праві власності померлому ОСОБА_6 з 1985 року і входив до обсягу їх спільного з першою дружиною майна ОСОБА_5 , та оскільки шлюб між первісною позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено було - 30 листопада 2007 року, то цей будинок не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Крім того, за час життя ОСОБА_6 27 вересня 2007 року на ім`я ОСОБА_5 було складено довіреність, за якою ОСОБА_6 надав право розпорядження домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 ), але за час життя чоловіка ОСОБА_5 не виконала надані їй повноваження, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 14 вересня 2011 року (т.1 а.с. 14-17).

Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку, що спірний житловий будинок, якому в подальшому було присвоєно нову адресу, а саме АДРЕСА_2 , як самостійний об`єкт нерухомого майна, належить на праві спільної сумісної власності в рівних частках ОСОБА_6 та його першій дружині ОСОБА_5 з часу державної реєстрації нерухомості у 1985 році.

Від спільного подружнього життя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали трьох дітей: дочку ОСОБА_2 , дочку ОСОБА_2 , та сина ОСОБА_9 , померлого в 2001 році (т.1 а.с. 71, 72).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_8 , батьками якого є: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , які уклали шлюб 30 листопада 2007 року (т.1 а.с.8, 9).

Також, ОСОБА_6 мав онуку ОСОБА_4 , яка є дочкою його сина ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_10 (т.1 а.с.69-72,74).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер (т.1 а.с.10).

За життя ОСОБА_6 заповіту не залишив.

Відповідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимогам ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а частиною 1 ст. 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, а саме: на земельну ділянку, площею 134 кв.м., і садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальною площею 58,9 кв.м, в т.ч. житловою - 29,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 .

Спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_6 є його діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , онука - ОСОБА_4 , яка є донькою померлого сина ОСОБА_9 та дружина - ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи, що 1/2 частини спільного майна належить першій дружині ОСОБА_5 , судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина у вигляді іншої 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_2 , право на спадкування якого мають у рівних частках дружина ОСОБА_1 , троє дітей померлого і онука, тобто по 1/10 частині кожному.

Щодо первісних позовних вимог в частині зобов`язання ОКП "Дніпродзержинське БТІ" та Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції відмінити реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_2 , суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки зазначені установи не є відповідачами у справі та як встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 вересня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2012 року - договір дарування, укладений 12 вересня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_6 , на підставі довіреності, посвідченої 27 вересня 2007 року було визнано недійсним, а тому майно повернуто у первісний стан, та зазначене рішення суду є обов`язковим для виконання вказаними установами і не потребує повторного ухвалення (т.1 а.с.14-17).

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення первісного позову в частині визнання за спадкоємцями за кожним окремо права власності в порядку спадкування за законом по 1/10 частині домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , задовольнивши в повному обсязі позов третьої особи із самостійними вимогами та зустрічний позов.

Доводи апеляційної скарги про набуття померлим ОСОБА_6 права власності на спірне нерухоме майно за час шлюбу із ОСОБА_1 є безпідставним та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що чоловік ОСОБА_6 приймав участь у будівництві домоволодіння АДРЕСА_2 лише 3 роки з 1977 по 1980 року і за цей час збудував 21% домоволодіння та не за рахунок спільних коштів під час подружнього життя з ОСОБА_5 не підтверджуються належними доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду, тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді