Справа № 577/4313/19
Провадження № 2-о/577/335/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.,

з участю секретаря Мирошниченко Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Стегнія С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотопі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Конотопський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Сумській області про встановлення факту постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить встановити факт постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року.

На обґрунтування вимог вказав, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червона Слобода Солігорського району Мінської області Білоруської РСР. Згодом його сім`я переїхала на постійне поживання до України в с.Сім`янівка Конотопського району, де проживає і по теперішній час. У листопаді 2018 року звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області із заявою щодо видачі паспорта громадянина України, але отримав відмову, оскільки надані документи не містять достатньої інформації щодо фактичного проживання на території України в неповнолітньому віці станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, що і стало підставою звернення до суду.

Представник заінтересованої особи Конотопського МВ УДМС України в Сумській області за довіреністю Стегній С.К. задоволенню вимог не заперечує.

Суд, вислухавши учасників процесу, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року, дослідивши представлені докази, приходить до висновку про задоволення вимог виходячи із такого.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Червона Слобода Солігорського району Мінської області Білоруської РСР. (а.с.6)

Як вбачається із довідки № 47 від 07.09.2018 року, виданої Сім`янівським НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ст. ДНЗ» Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області ОСОБА_1 . навчався з 01.09.1987 року по 19.06.1998 року у Сім`янівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів. (а.с.9)

Відповідно до довідки виконкому Дубов`язівської селищної ради ОСОБА_3 (яка є матір`ю заявника), з 1985 року постійно проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 , а з 15.05.2010 року зареєстрована за вищевказаною адресою. (а.с.8)

При зверненні ОСОБА_1 до Конотопського МВ УДМС України в Сумській області із заявою про паспорта громадянина України, останній отримав відмову, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт фактичного проживання на території України в неповнолітньому віці станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» (далі по тексту-Закон), громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності ЗУ "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно із п. 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 ч.1 ст. 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає один із таких документів: судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Приймаючи до уваги, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне для отримання паспорта громадянина України, враховуючі наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя, зокрема станом на 24.08.1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись: ЗУ «Про громадянство України», ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода Солігорського району Мінської області Білоруської РСР, в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 (проживає в АДРЕСА_2 ).

Заінтересована особа Конотопський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Сумській області (місце знаходження: м.Конотоп, вул.Генерала Тхора, 26).

Суддя Кравченко В. О.