ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 636/4618/18

Провадження № 22-ц/818/5038/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хорошевський О.М.

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Брулевича В.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 31 липня 2019 року, постановлене суддею Гуменним З.І., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 борг у сумі 167682,91 грн, відсотки на рівні облікової ставки НБУ в сумі 27468,09 грн., 3% річних в сумі 4302,82 а всього 199453,82 грн. вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.02.2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - батьком відповідача було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_3 отримав у борг грошові кошти в сумі 34 340,00 грн., в еквіваленті 6800 доларів США, які зобов`язався, повернути 31.12.2010, на підтвердження чого ОСОБА_3 складено та підписано власноруч розписку про зобов`язання повернути грошові кошти.

Однак, ОСОБА_3 помер, та його боргові зобов`язання взяв на себе його син ОСОБА_2 - відповідач, який зобов`язався погасити борг батька і 23.12.2012 надав позивачу розписку, згідно якої зобов`язався повернути борг в сумі 8300 доларів США за два календарних роки - до 23.12.2014. Відповідач частково погашав борг та 03.12.2015 між ними було проведено розрахунок боргу і встановлено, що його розмір з урахуванням виплат становить 5950 доларів США. Того ж дня вони домовились, що борг в сумі 5950 доларів США він сплатить позивачу протягом двох років - до 03.12.2017, на підтвердження чого ОСОБА_2 надав власноруч написану розписку, однак до теперішнього часу гроші не повернув, у зв`язку із чим він змушений звернутися до суду.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 31 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, як незаконне та необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що ОСОБА_1 погодився на зміну боржника та переведення боргу ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , на підтвердження чого отримав від останнього письмову розписку. Правочин щодо заміни боржника вчинений у такій же письмовій формі, як і отримання позики ОСОБА_3 - надання письмової розписки.

Більше того, матеріалами справи підтверджується, що грошові кошти він надав батькові відповідача, на підтвердження чого він надав йому власноруч написану розписку 04.02.2008 року.

Після смерті ОСОБА_3 його борг взяв на себе його син, особисто написавши та надавши ОСОБА_1 власноруч написану розписку, в якій зазначив, ще зобов`язується погасити борг батька. В розписці вказана сума, строк, боржник, кредитор. ОСОБА_1 погодився на ці умови, прийнявши розписку. Оригінал розписки відповідача від 03.12. 2015 року надано до суду.

Відповідач не заперечує наявність боргу батька адже, надав свою розписку, в якій підтвердив цей борг та зобов`язався його погасити.

Також відповідач не заперечував той факт, що саме він надав власноруч написану розписку 03.12.2015, згідно якої взяв на себе певні грошові зобов`язання.

Вважає, що в даному випадку є всі підстави для задоволення позовних вимог, адже відповідач не виконав взяті на себе боргові зобов`язання та відповідно, порушив його право на отримання коштів, яке гарантувалося у власноруч написаній відповідачем розписці від 03.12.2015.

Крім того, відповідно до положень статті 1048 ЦК України відповідач повинен сплатити проценти за користування коштами в розмірі облікової ставки НБУ.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на зміст розписки від 03.12.2017, суд дійшов висновку про відсутність між сторонами будь-яких грошових зобов`язань, які випливають саме із договору позики, інших доказів на підтвердження факту укладання договору позики позивачем не надано та судом не встановлено, а тому правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за розпискою відсутні.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори, посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1950 року народження, який помер « ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 місце реєстрації; АДРЕСА_1 , у тому числі з урахуванням 2/3 частки у спадщині, від якої відмовились ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 44).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Матеріали справи не містять відомостей того, хто звертався позивач до спадкоємця ОСОБА_3 про задоволення своїх вимог у порядку та строк встановлений законом.

Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Розписку від 03.12.2015 видану ОСОБА_2 не можна вважати документом який підтверджує укладення між сторонами правочину.

Надання такої розписки не можна вважати юридичним фактом який породжує для особи що її видала цивільні права та обов`язки в розумінні приписів ст. 11 ЦК України.

На підставі викладеного судова колегія доходить висновку, що зобов`язання ОСОБА_3 припинились у зв`язку з тим, що у передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦК України ОСОБА_1 не заявив вимог до спадкоємця боржника.

У передбачений законом спосіб у ОСОБА_2 не виникло боргових зобов`язань відносно позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач погодився на зміну боржника у борговому зобов`язанні ОСОБА_3 , не може бути взято до уваги, оскільки не можна вважати переходом обов`язків до іншого боржника смерть особи у якої первісно виникли зобов`язання.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1,376, 381, 382-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 31 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 01 листопада 2019 року.