Номер провадження: 22-ц/813/2057/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецький М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 вересня 2017 року по справі за заявою начальника Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа стосовно ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод і виселення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 04.09.2017 року надійшла заява від начальника Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа стосовно ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод і виселення. Посилались на те, що виконавчий лист був втрачений при передачі заяв про відновлення виконавчих проваджень у даній справі від канцелярії Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, Польський узвіз, 6, до державного виконавця, який знаходиться в Приморському ВДВС м. Одеса ГТУЮ за адресою: м. Одеса, вул.. Пастера, 58. Заявник також просив дане питання вирішити за його відсутності представника Відділу.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25 вересня 2017 року заяву начальника Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа №2-11374/11 , виданий Приморським районним судом м.Одеси, відносно ОСОБА_1 за рішенням суду по цивільній справі за позовом прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод і виселення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 вересня 2017 та заяву про видачу дубліката виконавчого листа залишити без задоволення, зазначивши, що оскаржувана ухвала суду незаконна, необґрунтована та така, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інтенції норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинами справи.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Задовольняючи заяву начальника Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що заявником були втрачені виконавчі листа, рішенням Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене по даній справі, до теперішнього часу не виконане, а тому вважав, що заяву начальника Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області необхідно задовольнити та видати дублікат виконавчого листа №2-11374/11 відносно ОСОБА_1 за рішенням суду по цивільній справі за позовом прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод і виселення.

Проте, з таким висновком районного суду колегія суддів не погоджується у зв`язку з наступним.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зобов`язаний звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця, приватного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа виключно за поданням державного виконавця.

Такий висновок відображений, також, в Методичних рекомендаціях щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв, підготовлених Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та доведених до органів державної виконавчої служби Листом від 18.12.2006 року № 25-1/899/7, в якому зокрема зазначено, що між положеннями Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальними кодексами існують певні розбіжності щодо форми звернення до суду. Однак, виходячи з пріоритету у застосуванні судами кодифікованих законів. Департамент державної виконавчої служби вважає, що необхідно застосовувати норми законодавства, встановлені процесуальними кодексами.

При цьому, в даному Листі Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України визначає, що державні виконавці вправі звернутись до суду з заявами лише щодо відстрочки і розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання та роз`яснення рішення суду, а в всіх інших передбачених законом випадках до суду направляється подання.

Як вбачається з матеріалів справи, виконуючим обов`язки начальника Приморського відділу ДВС м. Одеси Віннічук В.В. до суду подано не подання, як того вимагає закон, а заяву про видачу дублікату виконавчого листа.

Крім того, форма акту про втрату оригіналу виконавчого листа, який додано до заяви про видачу дублікату виконавчого листа в якості доказу, не відповідає вимогам законодавства України, зокрема Правилам організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року № 1000/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 року за № 736/27181 (далі - Порядок).

Так. згідно пп. 1, 2 глави 3 розділу IV Порядку, документи з моменту створення чи надходження і до передавання на зберігання в архів установи зберігаються за місцем формування справ у службі діловодства чи інших структурних підрозділах установи відповідно до номенклатури справ.

Керівники структурних підрозділів установи і працівники, відповідальні за організацію діловодства в цих підрозділах, зобов`язані забезпечити зберігання документів і справ.

П. 8 глави 3 розділу IV Порядку визначає, що у разі втрати документів і справ, що числяться за номенклатурою, у структурних підрозділах вживаються заходи відповідно до пункту 9 глави 2 розділу V цих Правил.

Згідно п. 9 глави 2 розділу V Правил, у разі встановлення в процесі експертизи цінності фактів нестачі документів і справ, що внесені до номенклатури, відповідними структурними підрозділами установи здійснюється їх розшук. У разі негативного результату розшуку керівник установи за поданням служби діловодства або керівника архіву (особи, відповідальної за архів) створює комісію зі службового розслідування, призначає службове розслідування і видає наказ про притягнення до відповідальності осіб, винних у втраті документів або справ. Довідка про причини відсутності документів або справ, підписана членами комісії та керівником відповідного структурного підрозділу, передається до архіву установи.

На підставі довідки архів складає акт про нестачу справ (документів) у структурних підрозділах за формою, наведеною в додатку 13 до цих Правил, який підписує керівник архіву (особа, відповідальна за архів), візує керівник служби діловодства та затверджує керівник установи.

Колегія суддів вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що, мають місце розбіжності в наданій виконавчою службою інформації у заяві начальника Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа стосовно ОСОБА_1 .

Так, згідно заяви на видачу дублікату виконавчого листа, оригінал виконавчого листа втрачено в червні 2017 року при передачі матеріалів виконавчого провадження з канцелярії Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, Польський узвіз, 6, до державного виконавця, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 58.

Однак, згідно Акту про втрату виконавчого листа, доданого до заяви на видачу дублікату виконавчого листа в якості доказу, втрата оригіналу виконавчого листа сталася в листопаді 2014 року при пересиланні його до суду.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали з порушенням процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374,379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 25 вересня 2017 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 25.10.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький