Справа № 591/492/19
Провадження № 2/591/1346/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Грищенко О.В., за участю секретаря судового засідання Терещенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу № 591/492/19 за позовом Служби у справах дітей Сумської міської ради в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивач Служба у справах дітей Сумської міської ради 24.01.2019 року звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та свої вимоги мотивує тим, що вони є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки дітей розлучені. Проживають окремо від дітей.

У травні 2015 року до служби у справах дітей надійшла інформація з ДНЗ №17 «Радість» про невиконання батьками своїх обов`язків з виховання молодшої дитини ОСОБА_5 , насамперед матір`ю ОСОБА_3 . На той час службою у справах дітей було з`ясовано, що мати систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, а саме: не проживає разом з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, мати не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

ОСОБА_6 проживає у дідуся ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 . Дідусь повністю опікується онукою, водить до садочка, вносить плату, харчує, забезпечує необхідним для проживання та розвитку дитини. Дідусь також опікується і старшою онукою ОСОБА_8 , яка навчається у Сумській спеціалізованій школі I-III ступенів №29 в 7-В класі. Характеризується дівчина позитивно, користується повагою серед однолітків. За характером доброзичлива, товариська. Відповідно до характеристики, вихованням дитини займається дідусь, який забезпечує одягом, харчуванням, необхідним шкільним приладдям.

Батько ОСОБА_4 на той час з 24.09.2014 року перебував на військовій службі в зоні проведення АТО. ОСОБА_4 звернувся 23.07.2015 році до служби у справах дітей із заявою про влаштування дітей до державного закладу у зв`язку з тим, що мати не займається вихованням дітей і місце перебування її не відомо.

На підставі даної заяви та заяви ОСОБА_7 про неможливість утримувати 2-х дітей за станом здоров`я та відсутністю фінансової підтримки від батьків, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 поміщена до Сумського дитячого будинку дитини імені С.П. Супруна. Було складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, дитина залишилась без батьківського піклування.

Старша донька відповідачів ОСОБА_12 залишилась на вихованні у дідуся ОСОБА_7

Діти службою у справах дітей взяті на облік як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Родина ОСОБА_1 перебуває на обліку Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

З матір`ю неодноразово проводилась профілактично-попереджувальна робота щодо неналежного виконання нею своїх обов`язків з виховання дітей. ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях обіцяла не вживати спиртні напої, працевлаштуватись, особисто займатись вихованням дітей. (Пояснення, попередження матері від 10.06.2015, 21.10.2015).

За клопотанням служби у справах дітей ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП, за ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачених чинним законодавством. (Повідомлення від 23.06.2015 №8568)

Питання неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків розглядалось 03.11.2015, 01.12.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 01.12.2015 року було розглянуто питання про повернення малолітньої ОСОБА_5 з Сумського будинку дитини на виховання батьку та визначення проживання дитини разом з ним.

ОСОБА_9 передана 05.02.2016 року в сім`ю батька за адресою: АДРЕСА_2 . (Акт обстеження від 26.02.2016).

З жовтня 2016 року ОСОБА_4 зі своєю другою дружиною та ОСОБА_13 переїхали на проживання до м. Нікополь (за місцем реєстрації дружини).

13.06.2017 року дідусь ОСОБА_7 повідомив службу у справах дітей про те, що ОСОБА_4 повернувся з дитиною до м. Суми, ОСОБА_13 залишив у нього на виховання, проживає окремою сім`єю, працює на ПАТ «Сумихімпром», але фінансової підтримки майже не надає.

У зв`язку зі складною ситуацією у родині батько дітей відмовляється від виховання та утримання дітей. У своїй письмовій заяві до Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 01.10.2018 року просить позбавити його батьківських прав. Мати ОСОБА_3 самоусунулась від виховання доньок з дітьми не проживає протягом тривалого часу.

Зважаючи на вищевикладені обставини, ОСОБА_9 за клопотанням служби у справах дітей 09.10.2018 року влаштована до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, де перебуває по теперішній час.

За час перебування ОСОБА_5 у закладі жоден із батьків не порушив питання щодо повернення її в сім`ю на виховання.

ОСОБА_14 з 1 вересня 2018 року вступила на навчання до коледжу Сумського національного аграрного університету на денну форму навчання. Фінансової підтримки від батьків не має.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим,що батьки протягом тривалого періоду ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме:

- батьки не спілкуються зі своїми дітьми в обсязі , необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не проявляють ініціативу у такому спілкуванні;

- батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не сприяють засвоєнню ними загально визначених норм моралі;

- батьки не беруть участі у навчанні дітей;

- батьки не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання.

Наразі всі батьківські обов`язки у відношенні до дітей фактично виконувались їх дідусем - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Викладені вище обставини дають підстави для ініціювання служби у справах дітей питання про позбавлення батьків батьківських прав у відношенні до їх дітей.

Посилаючись на зазначені обставини, просить прийняти рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що батьки протягом тривалого періоду ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Питання подальшого влаштування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покласти на орган опіки та піклування Сумської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на особистий рахунок дітей, у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей на їх особистий рахунок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на особистий рахунок дітей, у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей на їх особистий рахунок.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 лютого 2018 року відкрито провадження по зазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 03 квітня 2019 року о 09 год 45 хв.

03 квітня 2019 року розгляд підготовчого засідання відкладено на 30 травня 2019 року, 10 год. 00 хв. у зв`язку з тим, що суддя Грищенко О.В. перебуває на лікарняному.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 травня 2019 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду на 28 серпня 2019 року.

09 липня 2019 року від Служби у справах дітей Сумської міської ради надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, згідно яких повідомляє суд, що відповідач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а тому служба у справах дітей Сумської міської ради уточнює свої позовні вимоги та просить суд прийняти рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що мати протягом тривалого періоду ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Питання подальшого влаштування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покласти на орган опіки та піклування Сумської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на особистий рахунок дітей, у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей на їх особистий рахунок.

28 серпня 2019 року розгляд справи відкладено до 16.10.2019 року у зв`язку з тим, що судді Грищенко О.В. надано 28 серпня 2019 року день відпочинку за час перебування у відрядженні у вихідний день.

16.10.2019 року розгляд справи відкладено до 30.10.2019 року для виклику в судове засідання відповідача.

В даному судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що визнає факт неналежного виконання батьківських обов`язків без поважної причини, проте, зазначила, що любить своїх дітей, бажає виправити ситуацію та брати участь у їх вихованні. Просила надати їй шанс для виправлення та не позбавляти її батьківських прав.

Представник третьої особи Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.05 2015 року Сумський дошкільний навчальний заклад №17 «Радість» звернувся до Служби у справах дітей звернувся з листом про невиконання батьками своїх обов`язків з виховання молодшої дитини ОСОБА_5 , насамперед матір`ю ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідач ОСОБА_3 є матір`ю неповнолітніх доньок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 6,7).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть батько дітей ОСОБА_1 , 2003 року народження та ОСОБА_2 , 2008 року народження ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.36).

Згідно довідки Управління «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми» за адресою: АДРЕСА_6 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

09 червня 2015 року ОСОБА_7 , дідусь дітей, надав пояснення на ім`я директора Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в яких зазначив, що він, ОСОБА_7 , 1939 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_5 , зобов`язується займатися вихованням своїх онуків: ОСОБА_1 , 2003 року народження та ОСОБА_2 , 2008 року народження до приїзду батька з зони АТО у серпні 2015 року ( а.с.13).

10 серпня 2015 року ОСОБА_7 . надав заяву на ім`я начальника Служби у справах дітей Сумської міської ради, в якій зазначив, що на його утриманні перебувають діти: ОСОБА_1 , 2003 року народження та ОСОБА_2 , 2008 року народження, у зв`язку з тим, що їх мати не займається вихованням дітей, зловживає спиртними напоями, на даний час місце її перебування не відоме. Просить влаштувати дітей до Сумського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, оскільки він не в змозі утримувати дітей за станом здоров`я та відсутністю фінансування (а.с.17).

На підставі даної заяви та заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 поміщена до Сумського дитячого будинку дитини імені С.П. Супруна, про що 19 серпня 2015 року складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, дитина залишилась без батьківського піклування (а.с.20).

За термін перебування ОСОБА_5 у закладі жоден із батьків не порушив питання щодо повернення її в сім`ю на виховання.

Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним 09 жовтня 2018 року працівниками Служби у справах дітей Сумської міської ради, квартира за адресою: АДРЕСА_5 , складається з однієї кімнати, житло розміщене на 2 поверсі 10 поверхового будинку, з усіма зручностями. В помешканні не прибрано. Одяг, взуття, книжки, постільна білизна не складені належно. В кухні посуд помитий, меблі в наявності, але знаходяться у занедбаному стані (закопчені, забруднені). Вбачається, що прибирання проводиться не систематично. Для розвитку та розвитку дитини створено такі умови: у дітей є окремі місця для відпочинку, для приготування уроків (а.с.34)

Згідно витягу з протоколу №16 від 03.11.2015 року засідання комісії з питань захисту прав дитини Сумської міської ради, ухвалено Сумському міському центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді взяти сім`ю ОСОБА_15 під соціальний супровід ( а.с.27).

З матір`ю неодноразово проводилась профілактично-попереджувальна робота щодо належного виконання своїх обов`язків з виховання дітей. ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях обіцяла не вживати спиртні напої, працевлаштуватись, особисто займатись вихованням дітей. (Пояснення, попередження матері від 10.06.2015, ІНФОРМАЦІЯ_9 ) (а.с.25, 26).

Старша дівчина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась на вихованні у дідуся.

ОСОБА_14 з 01 вересня 2018 року вступила на навчання до коледжу Сумського національного аграрного університету на денну форму навчання. Фінансової підтримки від батьків не має .

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є психологом центру реабілітації. ОСОБА_9 з 09.10.2018 року перебуває в центрі реабілітації та поступила до закладу у важкому психо-емоційному стані, мала тривожний стан. В липні 2019 року дитина дізналася про смерть батька - дуже переживає. До матері має спокійне відношення, часто спілкується з нею по телефону, мати відвідала дитину лише 7 разів за рік, не цікавиться у працівників центру здоров`ям, розвитком, навчанням. Останнім часом дівчинка часто згадує про матір, бажає жити у повноцінній сім`ї, щоб її забрали у добру сім`ю. Самооцінка у дитини стабільна, але знизилася останнім часом у зв`язку з невизначеністю ситуації. Дитина не визначилася, з ким хоче проживати. Родинні зв`язки з мамою у дитини не втрачені.

Неповнолітній свідок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду пояснила, що вона проживає з дідусем з 2015 року, оскільки їй так було більш комфортно, бо її батьки часто сварилися. Мама її не забезпечувала одягом, харчуванням, приходила приблизно 2 рази на тиждень до них з дідусем. Зазначила, що мама їй пропонувала повернутися, забирала до себе, але вона звикла у дідуся, їй там краще. Пояснила, що навчається на платній основі в коледжі, дідусь оплачує навчання, в утриманні мама не бере участі. Мама цікавилася її навчанням, дала їй 100 грн приблизно 2 тижні тому. Свідок пояснила, що на її думку, мама може змінитися. Мама проживає з чоловіком у цивільному шлюбі, у неї з ним нормальні стосунки. Вони з мамою, як подруги. Раніше мама водила її в садок, в школу, та дарувала подарунки.

У ст. 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Аналогічна позиція висловлена в постановах ВС від 31 жовтня 2018 року у справі № 761/10366/17-ц, а також від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц, а отже, є обов`язковою для застосування.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

Судом було становлено, що відповідач ОСОБА_3 без поважних причин неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітніх доньок. В той же час, встановлено, що вона не втратила материнські почуття до своїх дітей, а також діти не втратили родинних зв`язків із відповідачкою. Зі слів старшої доньки, мати цікавилася її успіхами у навчанні, надавала їй, хоча і незначну, матеріальну допомогу, була не згодна з позовною заявою про позбавлення батьківських прав, і цей факт, в сукупності з іншими встановленими судом обставинами, може свідчити про інтерес відповідачки до дітей.

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід відмовити, попередивши ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, та покласти на Службу у справах дітей Сумської міської ради контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Служби у справах дітей Сумської міської ради (місцезнаходження: м. Суми, вул. Харківська, 35, ) в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (зареєстрована АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), попередивши ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, та покласти на Службу у справах дітей Сумської міської ради контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено та підписано 01.11.2019 року.

Суддя О.В.Грищенко