Провадження № 2/127/5364/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 03.10.2008 року між ОСОБА_1 та АБ «Приватбанк» було укладено кредитно-заставний договір №VIV7АЕ00001022,згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 12 014,48 доларів США під 17.04 % річних строком до 02.10.2013 року. Даний кредит було отримано з метою придбання ОСОБА_1 автомобіля марки Volkswagen Раssat 1.8 1998 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1. З метою забезпечення виконання кредитного зобовязання в заставу Банку було надано автомобіля марки Volkswagen Раssat 1.8 1998 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1. Так позивачем кредитні зобовязання були виконані, автомобіль з дозволу Банку було знято з обліку та продано. Однак в листопаді 2018 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №55812249 яке знаходиться на виконанні у Замостянському відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, позивачу стало відомо, що 08.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис (додаток №2) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №VIV7АЕ00001022 від 03.10.2008 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.06.2017 року, грошових коштів в сумі 25 188,76 доларів США, що за курсом 26.12 складає 657 930,41 грн., з урахуванням: Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 041,64 доларів США; Заборгованість за відсотками у розмірі 775,15 доларів США; Заборгованість з комісії у розмірі 204,32 доларів США; Заборгованість з пені у розмірі 16 959,07 доларів США; Заборгованість по штрафам 9,57 доларів США; Заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 1199,01 доларів США. Стягнення здійснюється за період з 03.10.2008 року по 12.06.2017 року. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.12.2017року, зареєстрований у реєстрі за № 14735, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ПАТ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № VIV7AE00001022 від 03.10.2008 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.06.2017року, грошових коштів в сумі 25 188,76 доларів США, що за курсом 26,12 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.06.2017року складає 657 930,41грн.

11.12.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06.03.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_4 позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03.10.2008 року між ОСОБА_1 та АБ «Приватбанк» було укладено кредитно-заставний договір №VIV7АЕ00001022,згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 12 014,48 доларів США під 17.04 % річних строком до 02.10.2013 року. Даний кредит було отримано з метою придбання ОСОБА_1 автомобіля марки Volkswagen Раssat 1.8 1998 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1. З метою забезпечення виконання кредитного зобовязання в заставу Банку було надано автомобіля марки Volkswagen Раssat 1.8 1998 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1.

Так позивачем кредитні зобовязання були виконані, автомобіль з дозволу Банку було знято з обліку та продано.

Однак в листопаді 2018 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №55812249 яке знаходиться на виконанні у Замостянському відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, позивачу стало відомо, що 08.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис (додаток №2) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №VIV7АЕ00001022 від 03.10.2008 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.06.2017 року, грошових коштів в сумі 25 188,76 доларів США, що за курсом 26.12 складає 657 930,41 грн., з урахуванням: Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 041,64 доларів США; Заборгованість за відсотками у розмірі 775,15 доларів США; Заборгованість з комісії у розмірі 204,32 доларів США; Заборгованість з пені у розмірі 16 959,07 доларів США; Заборгованість по штрафам 9,57 доларів США; Заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 1199,01 доларів США. Стягнення здійснюється за період з 03.10.2008 року по 12.06.2017 року. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Згідно п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Згідно зі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Окрім того, пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, шо нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

У відповідності до п. 17.1.5 договору вбачається, що дата погашення кредиту становить 02.10.2013 року, тобто у випадку порушення Позичальником своїх зобовязань Банк мав право звернутись протягом 3-х років з моменту виникнення у нього такого права, - 02.10.2016 року включно.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Однак, Відповідач будь яких повідомлень про існування заборгованості не надсилав, більш того такої заборгованості у Позивача не було, оскільки він сплатив кредит ще до 03.10.2013 року, так за згодою банку Позивач було знято з обліку автомобіль який був предметом застави та в подальшому був реалізований.

Окрім того, з оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що банк здійснив нарахування відсотків за користування кредитом за період з 03.10.2008 року по12.06.2017 року, хоча фактично банк мав право нарахувати відсотки за користування кредитом лише за період дії кредитного договору/строку фактичного кредитування 03.10.2008 - 03.10.2013 року, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.509 ЦПК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зі змісту ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язання є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Натомість ч.1 ст.252 ЦК України вказує, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

З правового аналізу ст. 252, 631 ЦК України вбачається, що нарахування банком відсотків за користування кредитом по даному договору можливе лише за період його дії, оскільки це час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконувати обов'язки визначені договором.

В пункті 54 постанова великої палати Верховного суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 вказано: ОСОБА_5 Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

З огляду на вказану правову позицію Верховного суду у постанові №444/9519/12 від 28.03.2018 року Банк як кредитор мав право нараховувати відсотки за користування кредитом виключно до 02.10.201Зроку (строк кредитування).

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що сума заборгованості визначена банком не є безспірною, а відтак у нотаріуса відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису.

Пунктами 71, 72, 73, 76 правової позиції ОСОБА_5 Верховного суду викладеної в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, щодо стягнення пені зазначено, що за змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253- 255 цього кодексу.

На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені.

Вказане не дає підстав для обчислення спеціальної позовної давності щодо стягнення неустойки за 12 останніх місяців перед зверненням позивача до суду у справі № 444/9519/12, оскільки на відміну від неї у справі № 6-116цс1З строк кредитування на момент звернення до ( суду не сплив, з огляду на що Верховний Суд України дійшов відповідного висновку.

В п.81 вищевказаної постанови Верховний суд зазначив, оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування то необгрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість по пені є безпідставною оскільки діє спеціальна позовна давність - один рік. Більш того після закінчення строку кредитування у Банка виникло право лише рахувати відповідальність передбачену ч.2 ст.625 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 зроблено висновок, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

ОСОБА_5 Верховного Суду у своїй постанові № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, шо підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі. та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про відсутність безспірності суми боргу Позивача перед Відповідачем, що є підставою задля визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 704,80 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 509, 626, 631 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.12.2017року, зареєстрований у реєстрі за № 14735, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ПАТ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № VIV7AE00001022 від 03.10.2008 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.06.2017року, грошових коштів в сумі 25 188,76 доларів США, що за курсом 26,12 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.06.2017року складає 657 930,41грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 704,80 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 26.03.2019року.

ОСОБА_1, м. Вінниця ,вул. Ю Клена, 22/10, ІПН НОМЕР_2.

ПАТ КБ «Приватбанк», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, м. Чернігів, вул. Пятницька, 16.

Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, м. Вінниця, вул. Соборна, 15А, .

Суддя: