Єдиний унікальний номер 725/5441/17
Номер провадження 2/725/1061/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21) до ОСОБА_1 (вул. Білоруська, 20/31, м. Чернівці, іпн. НОМЕР_1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст» (вул. Руська, 248Б, м. Чернівці, 58000), Товариства з обмеженою відповідальністю «Алтек» (вул. Дубінська, 9а, м. Чернівці, 58000) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ТОВ «Фінтраст», ТОВ «Алтек» про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказувало на те, що 17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Згідно вищевказаного договору відступлення прав вимоги відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №161 від 08.02.2008 року, який було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Також зазначало, що 8 лютого 2008 року між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №161, за умовами якого Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 24 150 дол. США. Відповідно до умов даного кредитного договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені договором платежі в сумі, строки та на умовах, які передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього графіком платежів.

Крім того, згідно із укладеним між банком та відповідачем договором також передбачено, що у разі невиконання або неналежним виконанням відповідачем будь-яких зобовязань, прийнятих на себе згідно умов кредитного договору, у тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості, у тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/бо процентів за користування кредитом, та/ комісії за надання кредиту, комісії за управління кредитом та суми неустойки чи інших грошових зобовязань за кредитним договором.

У забезпечення виконання зобовязань Позичальника, що випливають з Основного договору, 08.02.2008 року між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ «Фінтраст», а також ТОВ «Алтек» укладено два договори поруки, а саме : договір Поруки №162 та договір Поруки №163. За умовам вказаних договорів поруки ТОВ «Фінтраст» та ТОВ «Алтек», як поручителі, поручаються за виконання ОСОБА_1 обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому та несуть солідарну відповідальність.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав умови укладеного між ним та банком кредитного договору , що призвело до утворення заборгованості, яка зокрема станом на 01 серпня 2017 року складалася із: заборгованості за кредитом 14155,87 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 365997,03 грн., заборгованості по відсотках 15733,36 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 406782,70 грн., заборгованості по комісії 625,78 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 16179,41 грн.

При цьому, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 березня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» було стягнуто заборгованість в розмірі 148809 грн. 04 коп., яка складається з: 113147 грн. 87 коп. суми основного боргу, 32133 грн. 94 коп. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 2340 грн. 67 коп. заборгованості по сплаті комісії та 1186 грн. 56 коп. пені. Дане рішення суду не скасовано та набрало законної сили.

Посилаючись на вказане, ТОВ «Кредитні ініціативи», згідно заяви про уточнення позовних вимог, просило на підставі ст.ст. 509, 514, 516, 525, 526, 549, 625 та ст. ст. 1049, 1054 ЦК України стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтраст" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , р/р 2001, місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул. Вікентія Хвойки, будинок 21, заборгованість у розмірі 498 637,76 грн., а саме:

*за кредитом - 0,00 грн.;

*по відсотках - 302 783,64 грн.;

*по комісії - 8 606,50 грн.

*по пені - 187 247,62 грн.

Стягнути солідарно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтек", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , р/р 2001, місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул. Вікентія Хвойки, будинок 21, заборгованість в розмірі 498 637,76 грн., а саме:

*за кредитом - 0,00 грн.;

*по відсотках - 302 783,64 грн.

*по комісії - 8 606,50 грн.

*по пені - 187 247,62 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтраст", Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтек", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , р/р 2001, в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул. Вікентія Хвойки, будинок 21, витрати по сплаті судового збору.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Від нього до суду надійшла заява в якій вказав що позов не визнає. Просив суд застосувати строки позовної давності та в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ТОВ «Фінтраст» в судове засідання не зявився. Від нього до суду надійшла заява в якій вказав що позов не визнає. Просив суд застосувати строки позовної давності та в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ТОВ «Алтек» в судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами на підтвердження своїх вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 8 лютого 2008 року між ЗАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №161, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 24 150 дол. США, що згідно курсу НБУ на день укладання договору еквівалентно 121957 грн. 50 коп., на строк до 7 лютого 2018 року зі сплатою за користування кредитом у розмірі 13 % річних (Т.1 а.с. 30-32).

Зокрема, умовами кредитного договору визначено, що відповідач зобовязується в порядку та на умовах, які передбачені кредитним договором повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені договором платежі в сумі, строки та на умовах, які передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього графіком платежів.

Також договором визначено, що у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, в т.ч. згідно строкук вставноленого додатком № 1 він сплачує проценти в розмірі 24 % річних у долларах США від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Порядок нарахзування та сплати яких визнчається відповідно до п.п. 3.2 та 3.3 цього договору.

Крім того, п. 6.7 договору визначено, що будь-які протиріччя , що можуть виникнути між сторонами при виконанні умов цього договору, вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди у судовому поряду відповідно до чинного законодвства України. При цьому строк позовнїъ давності встанвлюється тривалістю у 10 років.

Умовами кредитного договору, укладеного між банком та відповідачем також передбачено, що у разі невиконання або неналежним виконанням відповідачем будь-яких зобовязань, прийнятих на себе згідно умов кредитного договору, у тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості, у тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/бо процентів за користування кредитом, та/ комісії за надання кредиту, комісії за управління кредитом та суми неустойки чи інших грошових зобовязань за кредитним договором.

При цьому, як вставлено судом та не оспорюється сторонами по справі, банк свої договірні зобов'язання виконав у повному обсязі й відповідно надав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі, передбаченому умовами договору.

Також судом встановлено, що у забезпеченні виконання зобовязань Позичальника, що випливають з Основного договору, 08.02.2008 року між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ «Фінтраст» було укладено договір Поруки №162. (Т. 1 а.с. 35), а також договір поруки № 163, укладений між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ «Алтек» (Т.1 а.с. 36).

Відповідно до договорів поруки ТОВ «Фінтраст» та ТОВ «Алтек», як поручителі, поручаються за виконання ОСОБА_1 обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Крім того, 17.12.2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. (Т.1 а.с.17-28).

Зокрема, згідно вищевказаного договору відступлення прав вимоги відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №161 від 08.02.2008 року, який було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до п.2.1, 2.2 договору первинний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель, внаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань.

Як убачається з витягу з реєстру позичальників від 17 грудня 2012 року ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №161 від 8 лютого 2008 року (Т. 1 а.с. 29).

Наведені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме: договором про іпотечний кредит № 161 від 8 лютого 2008 року, договором купівлі-продажу прав вимоги від 17 грудня 2012 року; витягом з реєстру позичальників від 17 грудня 2012 року.

Так, згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступленням права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 512 ч.1 п.1, ч.3 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно вимог ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Оскільки судом встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу прав вимоги від 17 грудня 2012 року його сторонами було дотримано вимог зазначених вище норм закону, а також враховуючи те, що вказаний договір в установленому законом порядку сторонами не оспорювався і на даний час є чинним, суд вважає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» на законних підставах набуло статусу нового кредитора, а відповідно й права вимоги до боржника - відповідача ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит № 161 від 8 лютого 2008 року.

Отже, відповідно до договору про відступлення права вимоги та чинного законодавства покупець в особі ТОВ "Кредитні ініціативи" набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій.

Тобто, до нового кредитора - ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а саме станом на 17 грудня 2012 року.

Також судом достовірно встановлено, що взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував, що призвело до виникнення у нього кредитної заборгованості.

В подальшому, з метою стягнення з відповідача суми боргу за кредитним договором, позивач, яка утворилася станом на 31 травня 2013 року, у серпні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з вимогою дострокового повернення усієї суми боргу.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.03.2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 21 травня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в розмірі 148809 грн. 04 коп., яка складається з: 113147 грн. 87 коп. суми основного боргу, 32133 грн. 94 коп. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 2340 грн. 67 коп. заборгованості по сплаті комісії та 1186 грн. 56 коп. пені. Вказане рішення суду не скасовано та набрало законної сили (Т.1 а.с. 81-86), однак відповідачем належним чином не було виконано й відповідно заборгованість за кредитом не була погашена.

Частиною 1 ст.509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, ч. 1 ст.530 ЦК України визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Частиною другою статті 548 ЦК України встановлено, що недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто, за виключенням гарантії (стаття 562 ЦК України), лише дійсні вимоги можуть бути забезпечені.

Частинами першою, другою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тобто порука є додатковим (акцесорний) способом забезпечення виконання зобов'язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов'язання.

Так, п. 2.1 договорів поруки визначено, що поручитель зобовязується відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором та у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань бере на себе зобовязання погасити до 7 лютого 2018 року: заборгованість в розмірі наданого кредиту в сумі 24150 доларів США, що еквівалентно 121 957 грн. 50 коп.( згідно офіційного курсу гривні до долара США, що вставлений НБУ станом на 8 лютого 2008 року), а також нараховані за користування кредитом відсотки з розрахунку 13 % річних в доларах США, щомісячну комісію в розмірі 105 грн., у тому числі у разі прострочення виконання зобовязання 24 % річних в доларах США від суми заборгованості, неустойку, а також інші боргові зобовязання, що виникають з кредитного договору.

Відповідно до п. 5.4 договорів поруки, визначено строк дії договорів - з моменту підписання до повного погашення зобовязання по кредитному договору, в забезпечення якого видана порука, а також договорів про внесення змін до нього.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому, як було вставнолено судом, умовами спірного кредитного договору встановлено щомісячну сплату процентів за кредитом у розмірі 13 % річних в доларах США, а вразі порушення строків погашення одержаного кредиту передбачено сплату процентів в розмірі 24 % річних у доларах США від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України ( п.п. 2.2 та 6.8 договору).

Однак, з матеріалів справи убачається, а також не заперечується сторонами, що ТОВ «Кредитні ініціативи» використав своє право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, звернувшись у серпні 2013 році до суду із відповідним позовом до ОСОБА_1 про примусове стягнення коштів у судовому порядку із боржника, що підтверджується відповідним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 березня 2014 року, яке набрало законної сили (а.с. 81-86, т. 1) й відповідно обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги кредитора.

Так, ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладені та вставлені судом обставини, суд приходить до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Тобто, наявність факту звернення кредитора до суду про дострокове стягнення усієї суми боргу за кредитним договором та відповідного рішення суду припиняє дію такого кредитного договору на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов'язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Саме такі висновки містяться у постановах ОСОБА_2 Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

За таких обставин, суд на підставі вищевикладеного, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку процентів за користування кредитними коштами виключно за період з 01.06.2013 року (період неврахованої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами у рішенні Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.03.2014 року) по 21 травня 2014 року (дата набрання рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці законної сили ), які слід нараховувати згідно з п.6.8 вищевказаного кредитного договору.

Зокрема, розмір заборгованості по сплаті процентів, який підлягає стягненню 3304,33 дол. США, що еквівалентно 85 416 грн. 91 коп. (офіційний курс НБУ станом на 01.08.2017 року) й відповідно розрахований наступним чином: 14155,87 дол. США (заборгованість по тілу кредиту) х 24% : 100 : 356 днів (кількість днів у році) х 355 (кількість днів за період з 01.06.2013 року по 21.05.2014 року) = 3304,33 дол. США., що еквівалентно 85 416 грн. 91 коп. (офіційний курс НБУ станом на 01.08.2017 року 25.85 грн.).

Щодо вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку процентів за користування кредитними коштами за період з 21.05. 2014 року по 1.08.2017 року, то в цій частині сума боргу підлягає нарахуванню згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України (три проценти річних від простроченої суми).

Зокрема, розрахунок заборгованості по сплаті відсотків за кредитним договором №161 від 08 лютого 2008 року за період нарахування з 21.05.2014 року (дата набрання рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці законної сили) по 01.08.2017 року буде виглядати наступним чином: 14155,87 дол. США (заборгованість по тілу кредиту) х 3% : 100 : 356 днів (кількість днів у році) х 1166 (кількість днів за період з 21.05.2014 року по 01.08.2017 року) = 1356,63 дол. США., що еквівалентно 35069 грн. 05 коп. (офіційний курс НБУ станом на 01.08.2017 року).

При цьому, вищевказана сума заборгованості по сплаті процентів підлягає стягненню включно з позичальника ОСОБА_1, скільки позивач вимог про стягнення в солідарному прядку з поручителів та боржника встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляв.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість по сплаті процентів за кредитним договором в розмірі 3304,33 дол. США., що еквівалентно 85 416 грн. 91 коп. й відповідно виключно з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за час прострочення виконання грошового зобов'язання згідно ч. 2 ст. 652 ЦК України в розмірі 1356,63 дол. США., що еквівалентно 35069 грн. 05 коп.

Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разіпорушення боржником зобов'язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Разом з тим відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов'язання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів пені за останній рік перед зверненням до суду в розмірі 187 247,62 грн.

Щодо вимог про стягнення комісії, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення цієї частини вимог позивача , оскільки після фактичного припинення дії договору, яке було зумовлено використанням кредитором передбаченого ст. 1050 ЦК України права на дострокове стягнення усієї суми заборгованості за кредитним договором, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені виключно частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Із урахуванням наведених вище обставин та вимог Закону, суд вважає, що заявлені ТОВ «Кредитні ініціативи» позовні вимоги до відповідачів підлягають частковому задоволенню із стягненням, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, в рівних частках з відповідачів на користь позивача понесених останнім та документально підтверджених судових витрат по справі у вигляді судового збору в розмірі 11 834 грн. 39 коп.

Крім того, суд вважає, що в задоволенні заяв представників відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Фінтраст» про застосування строків позовної давності слід відмовити, виходячи з наступного:

В ході розгляду даної справи представником ТОВ «Кредитні ініціативи» було уточнено позовні вимоги, а саме щодо стягнення відсотків, комісії та пені на загальну суму 498 637,76 грн., оскільки 20.03.2014 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в розмірі 148 809,04 грн. (Т.1 а.с. 78-84).

21.05.2014 р. Апеляційним судом Чернівецької області постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено та рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.03.2014 року залишено без змін. (Т.1 а.с. 85-86).

Таким чином, посилання представників відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Фінтраст» на те, що сплив строк на звернення позивача до суду с необгрунтованими, оскільки 20.03.2014 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці, яке було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області стягнуто заборгованість, а отже встановлено, що строк на звернення до суду позивачем не пропущено.

Крім того, у п. 6.7. кредитного договору №161 від 08.02.2008 року зазначено, що «Будь-які протиріччя, що можуть виникнути між сторонами при виконанні умов цього договору, вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди - у судовому порядку відповідно до вимоги чинного законодавства України. При цьому строк позовної давності встановлюється тривалістю у 10 років». (Т.1 а.с. 32).

Тобто сторони погодили збільшення строку позовної давності й відповідно Банк звернувся до суду з позовом до боржника 04.12.2017 року, тобто в межах строку позовної давності, а тому в задоволенні заяв представників відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Фінтраст» про застосування строків позовної давності слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 509, 512-514, 516, 517, 526, 530, 610, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтраст" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ЄДРПОУ: 35326253, р/р 2001, місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул. Вікентія Хвойки, будинок 21, заборгованість у розмірі 272 664 грн. 53 коп., яка складається із заборгованості по сплаті процентів за період з 01.06.2013 року по 21.05.2014 року - 85 416 грн. 91 коп. та пені - 187 247,62 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтек", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , р/р 2001, місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул. Вікентія Хвойки, будинок 21, заборгованість в розмірі у розмірі 272 664 грн. 53 коп., яка складається із заборгованості по сплаті процентів за період з 01.06.2013 року по 21.05.2014 року - 85 416 грн. 91 коп. та пені - 187 247,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , р/р 2001, місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул. Вікентія Хвойки, будинок 21, заборгованість в розмірі 35069 грн. 05 коп. , яка складається із заборгованості по сплаті процентів за період з 21.05.2014 року по 01.08.2017 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтраст", Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтек", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , р/р 2001, в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул. Вікентія Хвойки, будинок 21, витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 834 грн. 39 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк