Справа № 304/278/19
Провадження № 2/304/188/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2019 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Чепурнова В. О.,
з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу № 304/278/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2016 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Перечинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області, актовий запис № 43. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина, а саме донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові, довіри та поваги один до одного. Спільним сімейним життям не проживають, не ведуть спільного господарства, не беруть спільної участі у вихованні доньки. Крім того зазначає, що відповідач після припинення спільного проживання, повністю самоусунувся від виконання батьківських обовязків щодо утримання дитини, на її прохання про допомогу у забезпеченні дитини відповідач не реагує, а тому вважає за необхідне також стягувати з нього аліменти. На підставі наведеного просить позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити, посилаючись на обставини позову, проти заочного розгляду справи не заперечила.
У судове засідання відповідач не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, попередньо подав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав, однак зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі більшому, ніж визначений чинним законодавством, крім цього відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у Перечинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ №147933, виданим 29 жовтня 2016 року (а. с. 6).
Також встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина, а саме донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії І-ФМ № 375246, видане Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 09 лютого 2017 року (а. с. 11).
Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Чергову неявку відповідача у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу.
Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сімя розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати.
Крім цього, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) (далі Конвенція) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.
Так, позивач просила стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі по 1 600 грн до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.
Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність відомостей про офіційне та постійне місце роботи та щомісячного доходу відповідача, відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, стан його здоровя, матеріальне становище відповідача, та матеріальне становище позивача, та приходить до висновку, що є підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 600 гривень щомісячно, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Тому, керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112, 180, 182 СК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 29 жовтня 2016 року у Перечинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області, актовий запис № 43, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 р о з і р в а т и.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Голомб».
Дитину, а саме доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати при матері ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини, а саме доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн щомісячно, починаючи з 21 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Головуючий: ОСОБА_4