УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Гусинський М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2019 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову, в якій вона просить суд винести ухвалу про забезпечення її позову про розподіл сумісного майна подружжя, який буде нею подано до суду 28 березня 2019 року. Заява мотивована тим, що у заявника наявні усі підстави вважати, що інша особа - ОСОБА_2, має намір реалізувати майно, яке фактично має статус сумісного майна подружжя, що в подальшому спричинить порушення її прав.

19 березня 2019 року, Словянським міськрайонним судом, було відкрито провадження у справі № 243/2327/19, про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Розгляд справи призначений на 29 березня 2019 року.

З мережі Інтернет, у березні 2019 року, ОСОБА_1 стало відомо, що з жовтня 2018 року, ОСОБА_2 намагається продати будинок № 36 по вулиці Бульварна у місті Словянськ, який вони побудували у шлюбі, на земельній ділянці, яка була придбана 15.03.2011 року. Шлюб було укладено двічі, вперше у 1998 році, який подружжя розірвало 05.10.2011 року, вдруге 02.12.2011 року. Право власності на побудований будинок, ОСОБА_2 зареєстрував на себе, саме в той час коли вони були розлучені. Заявник, разом із своїм неповнолітнім сином, зареєстровані та постійно мешкають у вищевказаному будинку, іншого житла не мають.

Вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду та поновлення її порушених прав.

У звязку з чим просить суд накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :01:015:0525, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Бульварна, 36, яка належить ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на праві власності; житловий будинок № 36 по вул. Бульварній м. Словянська Донецької області, який належить ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на праві власності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.п. 4,7,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

До заяви про забезпечення позову, заявником, з метою фактичного забезпечення позову, додано Договір купівлі-продажу земельної ділянки та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта з чого вбачається, що нерухоме майно, на яке ОСОБА_1 просить суд накласти арешт, дійсно належить ОСОБА_2.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що на даний час дійсно є підстави виникнення спору між сторонами, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення ефективного захисту прав ОСОБА_1 та ускладнить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також розглядає питання зустрічного забезпечення.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення, суддя виходить з того, що, на час вирішення заяви про забезпечення позову, у судді відсутні будь-які дані щодо існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, обставин, за наявності яких суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення, адже забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не спричиняє жодних матеріальних збитків відповідачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-154 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, а саме:

-земельну ділянку, площею 0,0540 га, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Бульварна, 36, кадастровий номер :01:015:0525;

-житловий будинок № 36, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Бульварна, загальною площею 180 м2, житловою площею 107,6 м2.

Копію даної ухвали направити до відповідних державних органів, для вжиття відповідних заходів.

Копію даної ухвали направити ОСОБА_1 та заінтересованим особам, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3