ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 540/965/18 Номер провадження 22-ц/814/1124/19Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року, постановлене суддею Косик С.М. (повний текст складений 01 лютого 2019 року),

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в:

02.11.2018 ОСОБА_2 звернулася в суд з указаним позовом,в якому просила стягнути із ОСОБА_3 аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення їх дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, не працює та потребує матеріальної допомоги чоловіка, який добровільно такої допомоги не надає.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 19.12.2019 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_4./а.с.20/

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позовуШестак І.А.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що сторони не розлучені та проживають разом, відповідач не працює, кошти на утримання дітей надають його батьки, тоді як обовязковою умовою стягнення аліментів на утримання дружини згідно ст.84 СК України є можливість чоловіка надавати дружині матеріальну допомогу.

Позивач оскаржила рішення в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне зясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Не погоджується з відхиленням районним судом визнання відповідачем позову.

Вважає, що районний суд безпідставно надав перевагу правам та інтересам сина відповідача від першого шлюбу Назара, над правами та інтересами їх спільної з відповідачем дитини сина ОСОБА_6, при цьому не зясував, чи порушено її право та чи підлягає воно судовому захисту.

Зазначає, що її спільне проживання з відповідачем не є беззаперечною підставою вважати, що їх сину ОСОБА_6 забезпечено належний рівень життя і вона не потребує матеріальної допомоги чоловіка на своє утримання.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України).

За правилом ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладені норми цивільного процесуального права, апеляційний суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення. При цьому враховує наступне.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони із 11.12.2015 перебувають у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2./а.с.4,5/

Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області від 29.10.2018 №798 ОСОБА_2 зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з сином ОСОБА_5, 18.03.2018 р.н./а.с.6/

Відповідно до інформації, наданої листом Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області від 12.11.2018 вих.61, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4./а.с.10/

На примусовому виконанні у Машівському РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області відносно боржника ОСОБА_3 перебувають виконавчий лист №2/1619/225/12, виданий Машівським районним судом Полтавської області 04.07.2012, про стягнення з боржника на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі ј частини на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення ним повноліття та виконавчий лист №2-н/540/63/18, виданий Машівським районним судом Полтавської області 19.11.2018, про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття. /а.с.26,27/

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив із відсутності у відповідача можливості надавати позивачці матеріальну допомогу, що є обовязковою умовою стягнення аліментів на утримання дружини відповідно до ст.84 СК України, що не може бути спростовано визнанням відповідачем позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права.

Згідно зі ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України).

Аналіз викладених норм вказує на те, що для виникнення у дружини права на утримання від чоловіка, крім умови проживання дитини, яка не досягла трьох років, з матірю, необхідна наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу.

Районний суд правомірно не прийняв визнання відповідачем позову, оскільки таке не спростовує відсутність у нього матеріальної можливості сплачувати позивачу, тоді як його наміри утримувати дружину можуть бути реалізовані ним у позасудовому порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком двох малолітніх синів, на утримання яких він сплачує аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, що в середньому становить 5 055,50 грн. щомісячно. При цьому розмір доходу/середня заробітна плати працівника для цієї місцевості становить 10 111,00 грн./а.с.26,26/.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Районний суд встановив та сторони не спростували, що відповідач не працює та не має доходу, аліменти сплачує за рахунок допомоги його батьків. За таких обставин є обгрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання дружини.

Доводи апеляційної скарги щодо надання районним судом переваги правам та інтересам сина відповідача від першого шлюбу Назара, над правами та інтересами їх спільної з відповідачем дитини ОСОБА_5, апеляційним судом відхиляються, оскільки вони зводяться до субєктивної переоцінки вірно встановлених районним судом обставин та відповідних їм висновків. Крім того, аліменти на утримання неповнолітніх дітей не є предметом розгляду даної справи, а встановлені судовими рішеннями аліментні зобовязання відповідача щодо неповнолітніх дітей враховані судом першої інстанції при зясуванні можливості у відповідача надавати утримання дружині, з якою проживає син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови суду в судовому захисті порушеного права позивача на одержання утримання від чоловіка у період здійснення нею догляду за дитиною до досягнення трирічного віку апеляційним судом визнаються неспроможними, оскільки відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осі, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відмова позивачу у стягненні з відповідача аліментів грунтується на нормах сімейного права, зокрема, наположеннях ч.4 ст.84 СК України, за змістом яких право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка може бути реалізовано за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки доказів наявності у відповідача такої можливості не встановлено, суд першої інстанції правомірно відмовив у стягненні аліментів.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.04.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

ОСОБА_8