ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 641/4844/18

провадження № 22-ц/818/4682/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Хорошевського О.М.

суддів: Овсяннікової А.І., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Брулевича В.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1

третя особа - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 року, ухвалене суддею Боговським Д.Є., у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Департамент Служб у справах дітей Харківської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки,

У С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 851/10/27-11/5-152 від 09.12.2005, звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки у розмірі 1027194,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 09.12.2005 між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 851/10/27-11/5-152.

Банком були виконані зобов`язання за кредитним договором та надано позичальнику кредитні кошти, ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 23.05.2018 утворилася заборгованість за кредитом у сумі - 43570,97 доларів США, за відсотками - 11821,72 доларів США, комісія - 47,28 грн.

В забезпечення зобов`язань за кредитним договором 09.12.2005 між ФОП ОСОБА_2 та АТ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір, предметом якого є трикімнатна квартира загальною площею 66,1 м2, житловою площею 44,6 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Всупереч норм чинного законодавства України та умов іпотечного договору предмет іпотеки - трикімнатна квартира загальною площею 66,1 м2, житловою площею 44,6 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , була відчужена без відома та згоди іпотекодержателя АКБСР «Укрсоцбанк», а саме згідно інформаційної довідки предмет іпотеки за договором купівлі-продажу від 09.12.2015 було відчужено на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права,невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предмет іпотеки було неодноразово перепродано, а наразі власником нерухомого майна є ОСОБА_1 . Враховуючи положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку» до ОСОБА_1 перейшли всі права і обов`язки іпотекодавця. Договір кредиту та іпотеки на даний час є дійсним, зобов`язання за ним не припинилося і станом на теперішній час вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» не задоволені.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_1 - Камбулатов І.П. зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. АТ «Укрсоцбанк» реалізовано його право на задоволення вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки а саме трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . На момент укладення договору купівлі-продажу вищезазначеної трьохкімнатної квартири 09.12.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні будь-які обтяження щодо зазначеної квартири. Договір купівлі-продажу від 09.12.2015 року повністю відповідає загальним вимогам закону.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.12.2005 між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір «споживчий кредит №851/10/27-11/5-152, згідно з умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 50000 доларів США, зі сплатою 12,75% річних, строком до 08.12.2020 року.

На забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором 09.12.2005 між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, згідно з яким ФОП ОСОБА_2 передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого згідно наданого суду розрахунку на станом на 23.05.2018 має заборгованість за кредитом - 43570,97 доларів США, за відсотками - 11821,72 доларів США, комісія - 47,28 грн.

Згідно з умовами п. 2.4.3 іпотечного договору, а також положень ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, право власності на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки - квартира АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.12.2015 ПН ХМНО Зубарєвим І.Ю., укладеного із ОСОБА_3 .

Так, розглядом справи встановлено, що при укладенні іпотечного договору 09.12.2005 року сторони узгодили іпотечну заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2015 у справі № 922/4956/13 за заявою ПТ «Батура О.В. і Компанія» про визнання банкрутом було скасовано арешти, накладені на майно та інші обмеження щодо розпорядження майном (в тому числі, але не виключно, усі податкові застави, застави рухомого та нерухомого майна, інші обтяження) учасника Повного Товариства «Батура О.В. і Компанія» ФОП ОСОБА_2 , які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, в тому числі і відносно квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому 09.12.2015 ОСОБА_1 було укладено правочин щодо придбання спірної квартири за відсутності будь-яких заборон щодо цього майна.

Однак, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.04.2016 у справі № 922/4956/13 ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2015 скасовано, а провадження у справі припинено.

Зі скасуванням судового рішення про скасування арештів щодо нерухомого майна, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису, який виключено на підставі незаконного рішення суду.

Заборона свідчить про те, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек та дія договору іпотеки поширюється на нового власника цього майна, в тому числі на власника квартири в будинку, який в цілому є предметом іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05 серпня 2015 року задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк». Визнано незаконними дії ліквідатора повного товариства Батура О.В. і компанія» Бєляєвої О.В. з включенням до ліквідаційної маси та продажу трьохкімнатною квартири АДРЕСА_1 . Визнано недійсним результати відкритих торгів у формі аукціону, оформлених Товарною біржею «Ресурс-Інфор» протоколом від 30.05.2014 з продажу трьохкімнатоної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, в тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відомості не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права, несучи всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, які існували до набрання ним права власності на предмет іпотеки.

Так, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2015 у справі № 641/3208/15-ц, яке було предметом апеляційного та касаційного розгляду, за наслідками якого залишено без змін за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 , треті особи - ОСОБА_2 , Беляєва Олена Володимирівна , про визнання іпотекодавцем та звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги було задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 іпотекодавцем по договору іпотеки № 851/11/27-11/5-290 від 09.12.2005 року; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № 851/10/27-11/5-152 від 09.12.2005р. станом на 19.03.2015р. у розмірі 1 062 492,70 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 38211,97 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року дорівнює 890216,62 грн.; заборгованості за відсотками - 1154,24 доларів США, що дорівнює 26890,06 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 74093,60грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 71292,42грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 851/11/27-11/5-290 від 09.12.2005 року - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Встановлено початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на час продажу. В решті позову відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Взявши до уваги вищевикладене суд виходив із того, що АТ «Укрсоцбанк» реалізовано його право на задоволення вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , тому суд вважав позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» необґрунтовані та такими, що не підлягають задоволенню.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та звертає увагу на те, що АТ «Укрсоцбанк» не позбавлене можливості ініціювати питання про заміну сторони виконавчого провадження під час виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2015 року.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що договір кредиту та іпотеки на даний час є дійсним, зобов`язання за ним не припинилося і станом на теперішній час вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» не задоволені судова колегія їх не приймає, оскільки рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2015 вимоги Банку задоволені, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, рішення набрало законної сили та не скасоване.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.367,368,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Хорошевський О.М.

Судді Овсяннікова А.І.

Яцина В.Б.

Повний текст складено 30 жовтня 2019 року