УХВАЛА

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 542/224/17

провадження № 61-33503св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, ОСОБА_2 про виділ у натурі житлового приміщення з нерухомого спільного майна, як самостійний об`єкт власності, та визнання права власності на виділене у натурі з нерухомого майна житлове приміщення, як на самостійний об`єкт права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області у складі колегії суддів: Хіль Л. М., Абрамова П. С., Лобова 0. А. від 20 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 березня 2017 року позов задоволено. Виділено в самостійний об`єкт нерухомого майна частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1528,5 кв. м, що належить ОСОБА_1 . Припинено право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з виділенням в самостійний об`єкт нерухомого майна. Визнано за ОСОБА_1 право власності на виділену частину житлового будинку, що складається з приміщень: коридору 1-1, кімнати 1-2, кімнати 1-3, кухні 1-4, ванни 1-5, та на господарські будівлі, а саме: сараї літ. «Г», «Л», «М», гараж літ. «Е,е», погріб літ. «П», огорожу №1,2, колодязь № 3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходяться на земельній ділянці площею 1528,5 кв. м, як на самостійний об`єкт нерухомого майна. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1528,5 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Додатковим рішенням цього ж суду від 17 травня 2017 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2017 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відмову від апеляційної скарги задоволено. Прийнято відмову представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 від апеляційної скарги на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 березня 2017 року. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 закрито.

У серпні 2017 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції.

У вересні 2017 року від ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких остання просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, ОСОБА_2 про виділ у натурі житлового приміщення з нерухомого спільного майна, як самостійний об`єкт власності, та визнання права власності на виділене у натурі з нерухомого майна житлове приміщення, як на самостійний об`єкт права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області у складі колегії суддів: Хіль Л. М., Абрамова П. С., Лобова 0. А. від 20 липня 2017 року, призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Жданова
Судді:В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов