Провадження № 2/243/3338/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення заборгованості по страховим виплатам, -

ВСТАНОВИЛА:

07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення заборгованості по страховим виплатам.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суд приходить до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Так, за правилами частини 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог закону позивачкою до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення позивачку від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, в позовній заяві позивачка, просить розстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви, мотивоване тим, що позивачка є вдовою та непрцездатною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Згідно із п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як видно із клопотання про розстрочення сплати судового збору та доданих матеріалів, позивачка зазначає лише, що на даний час позивачка перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Однак, жодних доказів на підтвердження вказаної обставини, а саме того, що позивачка перебуває в такому скрутному матеріальному становищі, за якого вона не має можливості сплатити судовий збір суду не надано.

Основною умовою, за якої може мати місце відстрочення сплати судового збору, - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений достовірними доказами.

Сама по собі зазначена позивачем обставина не свідчить про наявне в неї скрутне матеріальне становище, за якого вона не має можливості сплатити судовий збір.

У зв`язку із наведеним, розглянувши подані суду матеріали, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивачки про розстрочення сплати судового збору.

Водночас суд зазначає, що статтею 8 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У зв`язку із наведеним, суд вважає за необхідне роз`яснити в цій ухвалі, що позивачка не позбавлена права звернення до суду із клопотанням про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, або відстрочення сплати судового збору, з підстав наведених у ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», подавши на підтвердження зазначених обставин відповідні докази.

Враховуючи ту обставину, що судом не знайдено підстав для відстрочення позивачеві сплати судового збору, даний позов слід залишити без руху.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»,якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

За змістом частини 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на час звернення позивача до суду), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п. 2 п.1 ч. 2 вказаної статті, за подання до суду позовної заяви майнового характеру яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2019 року становить 1921,00 грн.

Однак, у зв`язку із тим, що в порушення перелічених вимог закону, позивачкою не вказано ціни позову, з врахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст. 10 ЦПК України, суд позбавлений можливості зазначити в своїй ухвалі розмір судового збору, який підлягає сплаті, передбачений ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що судом не знайдено підстав для розстрочення сплати судового збору, дану позовну заяву слід залишити без руху із наданням позивачці строку для подання до суду нового тексту позовної заяви із зазначенням ціни позову та квитанції про сплату судового збору розмір якого становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частинами 1,2 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху, із наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

При цьому суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Згідно із частиною 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення заборгованості по страховим виплатам залишити без руху та надати позивачці строк в 10 (десять) днів з дня вручення її копії цієї ухвали для надання суду нового тексту позовної заяви, де зазначити ціну позову, а також квитанції про сплату судового збору, розмір якого становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або надати суду докази на підтвердження звільнення (або відстрочення/розстрочення) позивача від сплати судового збору, передбачені ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Кошти в оплату судового збору мають бути перераховані на р/р 5075, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - Слов`янське УК/м. Слов`янськ/22030101, код ЄДРПОУ - 37803368, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 23 жовтня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Ільяшевич