У х в а л а

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 755/10806/17

провадження № 61-821ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації), про зобов'язання вчинити дії,

В с т а н о в и в:

15 січня 2019 року ОСОБА_2 подав особисто до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 07 грудня 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина 2 статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку, передбаченого вимогами частини першої статті 390 ЦПК України.

В касаційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, з посиланням на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано ним лише 19 грудня 2018 року, що підтверджується датою на судовому рішенні.

Однак, як убачається з матеріалів касаційного провадження, повний текст постанови Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року складено 07 грудня 2018 року і ОСОБА_2 не надано доказів того, чому він не міг отримати копію повного тексту вказаного судового рішення раніше.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші поважні підстави для поновлення строку та надати належні докази.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Поряд із цим, у касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пунктів 9, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ групи, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; учасники бойових дій, герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

На підтвердження вказаного, до матеріалів касаційного провадження ОСОБА_2 додано копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 05 листопада 1999 року та копію довідки № 095675 про встановлення другої групи інвалідності ОСОБА_2, які у порушення частини другої статті 95 ЦПК України не засвідчені належним чином, а тому не можуть бути прийняті судом, як належний доказ на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору.

Тому, ОСОБА_2 необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, засвідчений належним чином.

Так, відповідно до частини другої та п'ятої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року становить 1 600 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Враховуючи наведене, за подання касаційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року ОСОБА_2 необхідно сплатити 1 280 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, відповідно до частини першої статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Касаційного цивільного суду, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Також, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено адресу електронної пошти ОСОБА_2, та не вказано про її відсутність.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 необхідно надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги, із зазначенням адреси його електронної пошти, або якщо її не має, вказати, що така відсутня.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 квітня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк