ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/8/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Лавро А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ПрАТ «Універсам «Київ» до головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВАЛЯВСЬКОГО ОЛЕКСАНДРА АНАТОЛІЙОВИЧА, боржник ОСОБА_3 про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 р. скаржник, в особі адвоката Зіміна М.В., звернувся до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Валявського О.А. про зупинення виконавчих дій та зобов'язання останнього відновити проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню №53947373, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.05.2017 р. постановою головного державного виконавця Дарницького РВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Валявського О.А. було відкрито виконавче провадження №53947373 з примусового виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва, згідно виконавчого листа №753/15291/16 виданого 19.04.2017, яким зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_3 звільнити частину самовільно зайнятої земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться у користуванні ПАТ «Універсам «Київ» за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 160, шляхом знесення самовільно побудованих нежитлових приміщень прибудови до громадської будівлі «Універсаму «Київ».

12.06.2017 р. ПАТ «Універсам «Київ» отримало поштовий конверт, в якому містилась постанова головного державного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Валявського О.А. від 06.06.2017 року, якою зупинене вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №53947373 до розгляду касаційного провадження. Вважає дії державного виконавця при винесенні вказаної постанови неправомірними, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України вирішено питання по зупинення виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 29.03.2017 р., яким змінено мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, в іншій рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2017 р. залишено без змін. Таким чином, державним виконавцем виконується примусове виконання рішення саме Дарницького районного суду м. Києва, виконання якого ухвалою Вищого спеціалізованого суду України не зупинялось, що є порушенням вимог ч. 1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник стягувача, вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, боржник ОСОБА_3. в судове засідання не з'явились, про дату та час місце розгляду справи повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність не звертались.

Оскільки неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд в порядку, визначеному ст. 450 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутності.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2017 р. позовні вимоги ПАТ «Універсам «Київ» задоволено, зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_3 звільнити частину самовільно зайнятої земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться у користуванні ПАТ «Універсам «Київ» за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 160, шляхом знесення самовільно побудованих нежитлових приміщень прибудови до громадської будівлі «Універсаму «Київ».

29.03.2017 р. рішенням Апеляційного суду м. Києва рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2017 р. змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення посилання на ч. 4 ст. 376 ЦПК України, а також посилання на те що право власності на спірні нежитлові приміщення прибудови було зареєстровано за відповідачами на підставі скасованого рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2009 р., а також на те, що спірні нежитлові приміщення прибудови є об'єктом самочинного будівництва, збудованим відповідачами. В іншій частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2017 р. залишити без змін.

На виконання рішення суду 19.04.2017 р. видано виконавчий лист, який пред'явлено до примусового виконання до Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, де постановою головного державного виконавця Валявського О.А. 16.05.2017 р. відкрито виконавче провадження №53947373.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.04.2017 р. відкрито касаційне провадження, виконання рішення апеляційного суду від 29.03.2017 р. зупинене до закінчення касаційного провадження у справі.

Постановою головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Валявського О.А. 06.06.2017 р. зупинене вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №753/15291/16 виданого 19.04.2017 р. до розгляду касаційного провадження, на підставі п. 2 ч,1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29.05.2017 р. виправлено у описовій та резолютивній частині ухвали суду від 28.04.2017 р. описку, а саме: замість помилково написання зупинити виконання «рішення апеляційного суду м. Києва від 29.03.2017 р. до закінчення касаційного розгляду» зазначити правильно «рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.017 р. до закінчення касаційного розгляду».

Відповідно до частини 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

Орган виконавчої служби зобов'язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як вбачається з постанови про зупинення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.04.2017 р. №753/15291/16-ц (6-9909ск17) зупинено до розгляду касаційного провадження. Однак, державний виконавець при винесені даної постанови опирався на ухвалу, зміст якої змінено наступною ухвалою, а також з даної постанови не зрозуміло, яке саме рішення зупинено.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ПАТ «Універсам «Київ» в частині визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Валявського О.А.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Виходячи з наведеної норми, суд відмовляє у задоволенні скарги ПАТ «Універсам «Київ» в частині зобов'язання головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Валявського О.А. відновити проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню №53947373, оскільки суд не має право зобов'язувати державного виконавця вчиняти дії, пов'язані з діями, які передбачені Законом про виконавче провадження.

Відповідно до вимог ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України , Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 81, 260, 447-453 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 6.06.2017 року, винесену головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВАЛЯВСЬКИМ ОЛЕКСАНДРОМ АНАТОЛІЙОВИЧЕМ у виконавчому провадженні №53947373.

В задоволенні частини скарги ПрАТ «Універсам «Київ» до головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВАЛЯВСЬКОГО ОЛЕКСАНДРА АНАТОЛІЙОВИЧА, боржник ОСОБА_3 про зобов'язання відновити проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53947373 відмовити.

Стягнути з головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВАЛЯВСЬКОГО ОЛЕКСАНДРА АНАТОЛІЙОВИЧА на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М. Колесник