Провадження №2/359/1125/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шляхетко Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

В грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 13 вересня 2014 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4 Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_2 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та просить задовольнити.

Відповідач не з'явився у судове засідання. ОСОБА_3 надіслав заяву (а.с.30), в якій він визнає позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 13 вересня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис за №498. Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 липня 2015 року (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 9 липня 2015 року (а.с.14).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_2 не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_3 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.7). Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 13 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис за №498, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець