Провадження № 2-о/742/167/19
Єдиний унікальний № 742/3574/19
РІШЕННЯ
23 жовтня 2019 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Коваленка А.В., присяжних: Овдієнко Н.П., Когут Н.М., за участі секретаря судових засідань Риндя Л.А., прокурора Сокол О.О., заінтересованої особи: ОСОБА_1 , представника заявника лікаря психіатра Малка І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» відділення №4, заінтересована особа: ОСОБА_1 , про госпіталізацію громадянки ОСОБА_2 до комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» психіатричний заклад у примусовому порядку,-
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст заявлених вимог та заперечень сторін.
Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію громадянки ОСОБА_2 до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Заявлені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 була госпіталізована 21 жовтня 2019 року о 15 год. 45 хв. до відділення №4 комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», на підставі направлення на госпіталізацію від 21.10.2019 року лікаремпсихіатром комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Черноног С.В. про необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до закладу з надання психіатричної допомоги для лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює: її небезпеку для оточуючих, безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога.
На підставі вказаного висновку, відомостей про поведінку гр. ОСОБА_2 , які надійшли від її мами ОСОБА_1 , її сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , лікарем-психіатром ОСОБА_6 була оглянута гр. ОСОБА_2 , яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації останньої.
Комісія лікарів психіатрів комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» відділення №4 здійснила огляд гр. ОСОБА_2 та прийшла до висновку, що лікування гр. ОСОБА_2 можливе тільки в умовах стаціонару.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2019 року та призначено справу до судового розгляду на 15 год. 00 хвилин 23 жовтня 2019 року.
ІІІ. Позиції сторін викладені судовому засіданні.
У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги.
Прокурор Прилуцької місцевої прокуратури в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог.
Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог та пояснила, що стан її дочки ОСОБА_2 погіршився навесні 2019 року після розлучення з чоловіком, вона знайшла співмешканця, перейшла до нього жити, дітей залишала, їх життям не цікавилась, після повернення додому, дочка почала вживати спиртні напої, в сім"ї появилися сварки, вона била її та дітей, була агресивна. Був випадок коли дочка побила її, після чого сіла на лавочці біля під"їзду, розклала пляшки із спиртними напоями та роздавала їх сусідам. Квартиру дочка занедбала. Вона з онуками змушена була ночувати у чужих людей. Вночі дочка не спить, голосно включає музику, розмовляє сама з собою. Тому вона була змушена викликати поліцію і дочку було доставлено до комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» відділення №4.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона була свідком, як ОСОБА_2 веле себе неадекватно, у зв"язку з чим було визвано працівників поліції, які доставили останню до комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» відділення №4.
Психічний стан ОСОБА_2 не дозволяє їй знаходитись в судовому засіданні (а.с.9).
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Згідно Висновку комісії лікарів-психіатрів комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» відділення №4 від 22 жовтня 2019 року № 11/02, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність, і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, та підлягає лікуванню в умовах психіатричного стаціонару(а.с.4).
Заявою ОСОБА_1 з якої вбачається, що ОСОБА_2 останнім часом поводить себе незвично, вживає алкогольні напої, б`є своїх дітей та матір, грубо висловлюється на їх адресу, необережно поводиться з газовими приладами(а.с.5-7).
Заявою ОСОБА_7 з якої вбачається, що вона є сусідкою ОСОБА_2 , яка явно страждає на якесь психічне захворювання та становить небезпеку для близьких та оточуючих. Близькі ОСОБА_2 страждають від її фізичного та морального насильства щодо них, перебувають у постійному страху за своє життя та здоров`я. На зауваження сусідів реагує агресивно, або взагалі не реагує. Зневажливо ставиться до сусідів, вночі голосно вмикає музику, не реагує на зауваження сусідів та працівників поліції(а.с.8)
V. Норми права, які підлягають застосуванню .
Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.
Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади.
Відповідно до частини першої статті 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.
Згідно з частинами першою, другою статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.
До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.
Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею.
Проте згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.
Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України.
Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.
Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу.
Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07 (провадження № 14-9свц18).
VI. Оцінка доказів та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.
Судом встановлено, що станом на день звернення із відповідною заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку гр. ОСОБА_2 були наявні підстави для такої госпіталізації, які установлені комісією лікарів-психіатрів, госпіталізація особи до психіатричного закладу відповідає положенням Закону України «Про психіатричну допомогу» та вимогам процесуального законодавства та є необхідними, у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 виявляє реальні наміри вчинити та вчиняє дії, що становлять небезпеку для неї та оточуючих, а її обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару, що підтверджено належними та допустимими доказами та не спростовано сторонами.
За таких обставин заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.265, 341-342, 354 ЦПК України, суд -
Заяву комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» відділення №4 про госпіталізацію громадянки ОСОБА_2 до комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку- задовольнити.
Госпіталізувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до комунального неприбуткового підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку до 6 (шести) місяців.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Коваленко А.В.
Присяжні Овдієнко Н.П.
Когут Н.М.