Справа № 211/4912/19
Провадження № 2-н/211/1059/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю « Дніпропетровськгаз збут « про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И В:

15 08 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю « Дніпропетровськгаз збут « звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 15944 ,08 грн., інфляційні, 3% річних та судових витрат в розмірі 192,10 грн.

Розглянувши надані матеріали, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, з огляду на таке.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (ст. 162 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, заявником зазначено адресу місця реєстрації боржника: АДРЕСА_1 .

В той же час, згідно даних виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_1 ., 03 ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Довгинцівського району м. Кривого Рогу як зареєстрований не значиться.

Відповідно до повідомлення адресно - довідкового підрозділу ГУДМС , УДМС України в Дніпропетровській області від 15 10 2019 року, що надійшло до суду 21 10 2019 року , відповідач по справі ОСОБА_1 зареєстрованим в Дніпропетровській області не значиться.

Разом з цим доказів щодо факту власності ОСОБА_1 майна за вказаною адресою, заявником не надано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає суду можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи наведене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

Згідно частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 частини першої ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділу, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165,166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « Дніпропетровськгаз збут « про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко