Постанова

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 333/625/17

провадження № 61-27601св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - комунальна установа «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» Запорізької обласної ради,

представник відповідача - Шевченко Вікторія Вікторівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2017 року в складі судді Боровікової А. І. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області

від 07 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Воробйової І. А.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом докомунальної установи «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» Запорізької обласної ради (далі - КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР) про визнання дій незаконними та скасування наказів про винесення дисциплінарного стягнення.

Позовна заява мотивована тим, що з 15 квітня 2013 року він працював на посаді завідуючого патологоанатомічного відділення № 5 КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР. Пунктом 1.1 наказу від 20 січня 2017 року

№ 4-5/01с його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану, а саме за порушення статті 139 КЗпП України, пункту 2.11 Положення «Про надання платних послуг КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР на договірних умовах», затвердженого наказом від 27 січня 2016 року № 21 зі змінами; пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1996 року № 1138 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються в державних і комунальних закладах охорони здоров'я та вищих медичних навчальних закладах» зі змінами.

Крім того, наказом від 20 січня 2017 року № 4-5/02с, він також був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за неякісне виконання посадових обов'язків та недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку.

Посилаючись на те, що вищевказаний наказ є незаконним, та з урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просив суд визнати незаконним та скасувати пункт 1.1 наказу від 20 січня 2017 року № 4-5/01с та пункт 1 наказу від 20 січня 2017 року № 4-5/02с про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області

від 07 вересня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано пункт 1.1 наказу заступника начальника КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР ОСОБА_7 від 20 січня 2017 року

№ 4-5/01с «Про винесення дисциплінарного стягнення» в частині притягнення завідуючого патологоанатомічного бюро № 5 КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_4 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок поза межами строку, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Відмовляючи у іншій частині позовних вимог суд виходив із того, що неналежне оформлення рішення про застосування дисциплінарного стягнення не є підставою для звільнення працівника від дисциплінарної відповідальності, враховуючи тривалість та системність порушень ОСОБА_4

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів попередніх інстанцій є несправедливим, незаконним, упередженим, з порушенням статей 147-1,

149 КЗпП України, оскільки в наказі від 20 січня 2017 року № 4-5/02с не зазначено суть дисциплінарного порушення. Крім того, суди повинні були скасувати наказ від 20 січня 2017 року № 4-5/01с з підстав відсутності в діях ОСОБА_4 дисциплінарного проступку, а не спливу строку на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР подало заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що з 02 січня 2001 року ОСОБА_4 працює в

КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР, а з 15 квітня 2013 року на посаді завідуючого патологоанатомічного відділення № 5 указаної установи.

У період з 14 листопада 2016 року до 09 грудня 2016 року ревізійною групою Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області було проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР та складено відповідний акт.

Ревізією встановлено, що згідно з направленнями на патологогістологічне дослідження у період з 01 січня 2016 року до 31 жовтня 2016 року патологоанатомічним відділенням № 5 виконано патологоанатомічні дослідження операційного та біопсійного матеріалу пацієнтів товариства з обмеженою відповідальністю «Лекар» (далі - ТОВ «Лекар»).

Шляхом співставлення направлень на патологогістологічне дослідження, виданих ТОВ «Лекар», з даними актів про надання послуг, рахунків та інформації про здійснення платних послуг, наданої завідуючим патологоанатомічним відділенням № 5 ОСОБА_4, встановлено, що патологогістологічні дослідження у кількості 363 одиниці, виконані для пацієнтів ТОВ «Лекар» у період з 01 січня 2016 року до 31 жовтня 2016 року, не включено до актів про надання послуг та рахунків.

Внаслідок не виставлення рахунків на оплату послуг ТОВ «Лекар», не складання актів виконаних робіт за проведені патологоанатомічні дослідження операційного та біопсійного матеріалу у кількості 363 одиниці, КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР у період з 01 січня 2016 року до

31 жовтня 2016 року недоотримало власних надходжень у розмірі 51 246,70 грн.

Також, підтвердження факту ознайомлення з оформлення документів та проведенням платних послуг в бюро є підписані лікарем-патологоанатомом ОСОБА_4 акти про виконання робіт на проведення імуногістологічного дослідження біопсійного матеріалу.

20 січня 2017 року заступником начальника КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР ОСОБА_7 видано наказ від 20 січня 2017 року № 4-5/01с, пунктом 1.1 якого ОСОБА_4 оголошено догану за порушення статті 139 КЗпП України, пункту 2.11 Положення «Про надання платних послуг КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР на договірних умовах», затвердженого наказом від 27 січня 2016 року № 21 зі змінами; пункту 13 постанови КМУ від 17 вересня 1996 року № 1138 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються в державних і комунальних закладах охорони здоров'я та вищих медичних навчальних закладах» зі змінами.

Крім того, завідуючим відділення № 5 ОСОБА_4 було порушено виконання положення та пункт 4 Розділу І «Загальні положення» своєї посадової інструкції.

Заступник начальника КУ «Запорізьке обласне патологоанатомічне бюро» ЗОР ОСОБА_7 20 січня 2017 року видав наказ № 4-5/02с, яким притягнув ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та оголосив останньому догану за неякісне виконання посадових обов'язків та недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку.

Підставою для винесення указаного наказу стали акт від 16 січня 2017 року та висновки комісії від 19 січня 2017 року про розгляд скарги громадянина ОСОБА_8 щодо неналежного ставлення до його померлого родича ОСОБА_9

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За правилами частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленим проступком, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Пунктом 3 посадової інструкції завідувача відділення ОСОБА_4 визначено, що він безпосередньо підпорядкований заступнику начальника бюро з медичної роботи, а пунктом 4 цієї посадової інструкції закріплено обов'язок у своїй діяльності керуватись чинним законодавством України, наказами і розпорядженнями керівника підприємства. Пунктами 1 та 2 розділу IV«Відповідальність» посадової інструкції ОСОБА_4 визначено, що він несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків та за недостатність даних, які представляються керівництву підприємства, а відповідно до пункту 2.11 положення контроль за достовірність наданої інформації про здійснення платних послуг покладається на завідуючих відділень та лікарів виконуючих платні послуги.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що ОСОБА_4 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок поза межами строку встановленого законом, оскільки дисциплінарне порушення було виявлене 16 грудня 2016 року, а наказ виданий

20 січня 2017 року, дійшов правильного висновку про скасування наказу

від 20 січня 2017 року № 4-5/01св частині, що стосується позивача, саме з підстав пропуску строку.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині скасування наказу від 20 січня 2017 року № 4-5/02с, суди дійшлиправильного висновку про те, що позивач допустив неналежне виконання посадових обов'язків, тому його з дотриманням вимог, визначених КЗпП України, було притягнено до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 07 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська