П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Київ

Справа №378/949/18-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 20 березня 2019 року

Повний текст постанови складено 25 березня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Журавлиське»

відповідачі ОСОБА_3, Головне управління Держгеокадастру у Київській області

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі ордеру в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Журавлиське» на рішення Ставищенського районного суду Київської області, ухваленого суддею Гуртовенко Р.В. 21 листопада 2018 року, повний текст рішення виготовлено 22 листопада 2018 року в приміщенні Ставищенського районного суду Київської області у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Журавлиське» до ОСОБА_3, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним та скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №378/949/18-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/824/2989/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Гуртовенко Р.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ТОВ «Журавлиське» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Головного управління Держгеокадастру у Київській областіпро визнання недійсним та скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що колективне сільськогосподарське підприємство «Червона зірка», правонаступником якого є позивач - ТОВ «Журавлиське» видано державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 10.08.1995 року та державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 10.08.1995 року. На замовлення ТОВ «Журавлиське» ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області. Розпорядженням голови Ставищенської райдержадміністрації №499 від 02 серпня 2004 року та згідно висновку Журавлиської сільської ради Ставищенського району ради від 30 червня 2004 року №53 погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району, а також розроблено науково-технічну документацію по паюванню земель, переданих в колективну власність КСП «Червона Зірка» с. Журавлиха Ставищенського району. Проектом землеустрою передбачено розподіл земель загальною площею 1672,3 га, в тому числі 1533,4 га ріллі з поділом на 920 земельних часток (паїв) та організацію земельних масивів площею 138,9 га сіножатей (еродованих земель, на яких проведено залуження) на 905 власників земельних часток (паїв) без подрібнення в натурі для їх спільного використання.

Крім проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області, ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Червона зірка» та проектконтурно-меліоративної організації території ТОВ «Журавлиське» в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області.

Відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області земельні ділянки перебували у колективній власності ТОВ «Журавлиське», як землі сумісної власності членів ТОВ «Журавлиське» (залуження) без поділу в натурі. Із відкритих джерел ТОВ «Журавлиське» стало відомо, що на землях, якими користується позивач знаходиться земельна ділянка із кадастровим НОМЕР_3, площею 2 га, що належить на праві власності ОСОБА_3, яка виділена їй на підставі наказу №10-13877/15-14-СГ від 25.12.2014р., винесеного Головним Управлінням Держгеокадастру у Київській області та наказу, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3.

Позивач не припиняв користуватися залуженим полем, на якому розташована земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3, а тому ТОВ «Журавлиське» є єдиними законним користувачем вищевказаної земельної ділянки і Головне Управління Держгеокадастру у Київській області, як орган державної влади, не мав та не має жодного права (повноважень) щодо прийняття наказів (рішень) щодо земель, що є в користуванні позивача.

На підтвердження викладеного надано лист ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 11.10.2017р. №06-12/1110, в якому зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3 знаходиться на земельній ділянці, що належить позивачу та є частиною земельної ділянки загальною площею 138,9 га, що відноситься до земель сумісної власності членів ТОВ «Журавлиське» без поділу в натурі.

На вимогу Київського апеляційного господарського суду Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведена земельно-технічна експертиза, яка оформлена висновком експерта №7327/18-41 від 13.06.2018р.. В ньому зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3 знаходиться на території земельної ділянки, якою належно користується позивач. ТОВ «Журавлиське» орендує земельні ділянки відповідно до договорів оренди, орендовані товариством земельні ділянки в установленому порядку обліковані в податковій інспекції.

В Ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2016р. по справі 378/466/15-ц судом встановлено, що позивач є законним користувачем земельних ділянок загальною площею 138,9 га та скасовано аналогічний наказ Головного Управління Держгеокадастру у Київській області щодо виділення земель.

Позивач просив суд визнати недійсним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3; визнати недійсним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Київській області №10-13877/15-14-сг від 25.12.2014р., який призвів до реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3; визнати недійсним та скасувати запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_3 та стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 21 листопада 2018 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Журавлиське» до ОСОБА_3 та Головного Управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними та скасування наказів Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, визнання недійсним та скасування запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно, - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі ордеру в інтересах ТОВ «Журавлиське» подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі ордеру в інтересах ТОВ «Журавлиське», підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та представник Управління Дергеокадастру в Київській області Шатило І.П., проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до статуту ТОВ «Журавлиське», товариство є правонаступником Колективного дольового сільськогосподарського підприємства «Червона зірка», яке ліквідовано шляхом приєднання до ТОВ «Журавлиське» (а. с. 4-5).

На підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 10.08.1995 року КСП «Червона зірка» належить на праві колективної власності земельна ділянка площею 1610,5 га, та на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 10.08.1995 року у постійному користуванні перебуває земельна ділянка площею 353,5 га (а. с. 20-21).

Висновком Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області від 30 червня 2004 року №53 погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах даної сільської ради (а. с. 35).

Розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації від 02.08.2004 №499 позивачу погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Журавлиської сільської ради, яким передбачено розподіл земель загальною площею 1672,3 га, у т.ч. 1533,4 га ріллі з поділом на 920 земельних часток (паїв) та організацією масивів загальною площею 138,9 га сіножатей (еродованих земель, на яких проведено залуження) на 905 власників земельних часток (паїв) без подрібнення в натурі для їх спільного використання (а. с. 34).

Наказом Головного управління Держземагенства у Київській області від 01.10.2014 року №6250/15-14 надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, розташованої на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності (а. с. 93).

Наказом Головного управління Держземагенства у Київській області від 25.12.2014 №10-13877/15-14-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області; надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер НОМЕР_3) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області (а. с. 12).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано 13.02.2015 року на відповідача ОСОБА_3 ( а. с. 19).

В результаті укладення шлюбу відповідач ОСОБА_3 змінила своє прізвище на прізвище - «Лисенко» (а. с. 79).

Відповідно до листа міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 07.03.2018 року №29-10-0,36-81/118-18 земельна ділянка загальною площею 2, 3 га (угіддя сіножаті), з якої 2, 0 га (сіножаті), кадастровий номер НОМЕР_3, що надана ОСОБА_3, виділена із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що підтверджується довідкою з Державної статистичної звітності «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» (форма 6-Зем), виданою відділом Держземагентства у Ставищенському районі Київської області від 29.10.2014 №03-27/488 - відноситься до земель запасу, номер рядка: 12.1, графа 11 (сіножаті). Ця спірна земельна ділянка не відноситься до земель колективної власності та не підлягає розпаюванню (а. с. 66, 71-72). Згідно із листом вказаного міжрайонного управління від 19.11.2018 року №20/148-18 (а. с. 136-137), спірна земельна ділянка не накладається (не налягає, не перетинає, не пересікається) із землями колективної власності, земельних часток (паїв), а межує із землями суміжників, а саме: землі загального користування (паї, лісосмуга, дорога).

Згідно із витягом з публічної кадастрової карти України (а. с. 135) спірна земельна ділянка межує із іншими земельними ділянками. Факту її накладення на суміжні земельні ділянки чи перетин з ними не встановлено.

В листі ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 11.10.2017 року №06-12/1110 (а. с. 13) вказано, що спірна земельна ділянка знаходиться на території земель, що передані в колективну власність - ділянка №1 загальною площею 196,0 га. Ця ділянка №1 входила до розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах. Проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області, розроблений ДП «Київський інститут землеустрою» на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Ставищенської районної ради від 24.04.2001 року № 275 було передано під залуження 138,9 га ріллі із земель ТОВ «Журавлиське» (правонаступник КСП «Червона Зірка»), що підлягали розпаюванню. Розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації від 02.08.2004 року №499 погоджено проект землеустрою і передбачено розподіл земель загальною площею 1672, 3 га, в тому числі: 1533,4 га ріллі з поділом на 920 земельних часток (паїв) та організацію земельних масивів загальною площею 138,9 га сіножатей (еродованих земель, на яких проведено залуження) на 905 власників земельних часток (паїв) без подрібнення в натурі для їх спільного використання. ЗЕМЕЛЬНА ділянка площею 2,3 га є частиною загальної площі 138,9 га і відноситься до земель сумісної власності членів ТОВ «Журавлиське» без поділу в натурі.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 13.06.2018 року №7327/18-41 (а. с. 24 - 33) спірна земельна ділянка розташована в межах земель колективної власності, а саме в межах земельної ділянки №1, площею 195,8622 га, яка використовується ТОВ «Журавлиське» на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1.

Згідно із ч.ч. 2,3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України. При цьому порядок паювання земель та виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) установлено відповідно Указом Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» і Законом України від 05 червня 2003 року №899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства не більше - 2, 0 га.

За ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В статті 126 вказаного кодексу зазначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

За ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу п. 10 ч. 3 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права або інтересу є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає, зокрема, незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Поряд з цим, за змістом пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі N 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти; до ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Так, у зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт є підставою для виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

У висновку експерта (а. с. 24 - 33) зазначено, що спірна земельна ділянка розташована в межах земель колективної власності, а саме в межах земельної ділянки №1, площею 195,8622 га, яка використовується ТОВ «Журавлиське» на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1.

В зазначеному висновку (а. с. 25), вказано, що координати поворотних точок меж земельних ділянок, які були визначені при розробленні технічної документації по внесенню змін до державних актів на право колективної власності та постійного користування землею колективного дольового сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Ставищенського району Київської області на дослідження не надані.

На підставі рішення Журавлиської сільської ради 4 сесії 22 скликання від 17.06.1995 року КСП «Червона зірка» видано державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, яким вказаному підприємству посвідчено право власності на 7-м земельних ділянок загальною площею 353,5 га, а саме: ділянка 5 площею 246,1 га, ділянка 6 площею 11,1 га, ділянка 7 площею 51,2 га, ділянка 8 площею 4,9 га, ділянка 9 площею 22,5 га, ділянка 10 площею 17,7 га, ділянка 11 площею 5,0 га. При цьому, сума площ вказаних ділянок, які відображені на плані зовнішніх меж землекористування державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 становить 358,5 га, а не 353,5 га (а. с. 30, 30 зв.). При заповненні бланків державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 10.08.1995 року та державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 10.08.1995 року помилково включено земельну ділянку 11 площею майже 5,0000 га, яка Журавлиською сільською радою надана КСП «Червона Зірка» в постійне користування, а не в колективну власність (а. с. 30 зв.).

З 1995 року по 2004 рік площа земельних ділянок, які перебували у власності ТОВ «Журавлиське», як правонаступника КСП «Червона Зірка», їх межі та конфігурація неодноразово змінювалися (а.с. 33). Межі земель, які перебувають у власності ТОВ «Журавлиське» та відображені на кресленні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), не в повній мірі співпадають з межами земель ТОВ «Журавлиське», які відображені на плані зовнішніх меж земель переданих у колективну власність по державному акту серії НОМЕР_1, оскільки з часу видачі вказаного державного акту до погодження та затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Журавлиської сільської ради в землекористуванні ТОВ «Журавлиське» неодноразово відбувалися зміни (а. с. 33).

Із змісту листа ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 11.10.2017 року №06-12/1110 (а. с. 13) вбачається, що спірна земельна ділянка виділена відповідачу з - (угіддя сіножаті) земель запасу, що узгоджується з довідкою відділу Держземагенства у Ставищенському районі Київської області (а. с. 66) та листами міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області, вона не накладається (не налягає, не перетинає, не пересікається) із землями іншої власності, земельних часток (паїв), а межує із землями суміжників, а саме: землі загального користування (паї, лісосмуга, дорога) (а. с. 71-72, 136-137).

Згідно із витягом з публічної кадастрової карти України (а. с. 135) спірна земельна ділянка межує із іншими земельними ділянками. Факту її накладення на суміжні земельні ділянки чи перетин з ними не встановлено.

У висновку експерта (а. с. 24 - 33) зазначено, що спірна земельна ділянка розташована в межах земель колективної власності, а саме в межах земельної ділянки №1, площею 195,8622 га, яка використовується ТОВ «Журавлиське» на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_1. Проте, в зазначеному висновку (а. с. 25), вказано, що координати поворотних точок меж земельних ділянок, які були визначені при розробленні технічної документації по внесенню змін до державних актів на право колективної власності та постійного користування землею колективного дольового сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Ставищенського району Київської області на дослідження не надані, в зв'язку з чим, даний висновок експерта є не в повній мірі об'єктивним.

Згідно із ч. 3 ст. 78 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Представник позивача стверджував, що спірна земельна ділянка накладається на інші земельні ділянки. При цьому, не зазначав, чиє ж право порушено таким накладенням, якого саме власника чи власників. Клопотань про залучення до участі у справі осіб, право яких порушено, в зв'язку із накладенням земельних ділянок від позивача не надходило.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки спірна земельна ділянка виділена відповідачу із земель запасу (угіддя сіножаті), не накладається на інші земельні ділянки та не перетинається з ними, позивач не надав суду достатніх, переконливих доказів того, що він, виходячи з вимог земельного законодавства України набув законних прав на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3, тобто має на неї права, які в разі їх порушення, оспорення чи невизнання повинні бути захищені судом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі ордеру в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Журавлиське» - залишити без задоволення.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 21 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна