РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» на користь позивача заборгованості по страховому відшкодуванню в розмірі 28847,39 грн., компенсації витрат на оцінку збитку 3000 грн., пені 11171,25 грн., 3% річних 989,06 грн., інфляційні 3109,77 грн., всього на суму 47117,47 грн. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5704,80 грн. судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.02.2017 року на вул.Набережна в с.Вири Сарненського району Рівненської області сталася ДТП. Оскільки ОСОБА_4 постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 15.03.2017 року визнано винним в порушенні вимог п.10.01 ПДР, в останнього виникає цивільно-правова відповідальність, яка застрахована в ПАТ «НАСК ОРАНТА» на умовах поліса АЕ/6613642. Відповідно позивач зазначає, що має право на відшкодування шкоди, завданої майну в розмірі 28847,39 грн. компенсації витрат на оцінку збитку 3000 грн., пені 11171,25 грн., 3% річних 989,06 грн., інфляційні 3109,77 грн., всього на суму 47117,47 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2018 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до письмового відзиву від 23.01.2019 року відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки вимоги є необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав. Як зазначає представник відповідача, позивач звернувся 29.09.2017 року до ПАТ «НАСК ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування, для розгляду звернення та вирішення питання про виплату страхового відшкодування надіслано позивачу відповідь про необхідність надання документів, оскільки, ОСОБА_3 не є власником автомобіля «Audi A6» номерний знак ECZ 927, він не може отримати страхове відшкодування без належної довіреності на отримання такої виплати. Вимоги листа від 10.10.2017 року не виконані позивачем. Також представник спростовує вимоги позивача про нарахування пені, оскільки оспорює її розрахунок та зазначає, що позивач не має підстав для нарахування пені, оскільки не є власником транспортного засобу. Також у відзиві представник відповідача зазначає, що в даному спорі не можливо застосувати норми п.13 ПП ВССУ №4 від 01.03.2013 року, оскільки власник майна не був залучений до участі в справі, як третя особа, та відповідно виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому, інша особа має право на отримання страхового відшкодування в разі отримання довіреності від власника транспортного засобу на представлення інтересів у страховій компанії та отримання страхового відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні стверджував, що позивачу ОСОБА_3 автомобіль «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927 належить на праві власності, оскільки від сплатив кошти за даний автомобіль ОСОБА_5, що підтверджується розпискою від 10.05.2016 року. ОСОБА_5 діяв згідно довіреності від 28.04.2016 року, виданої власником автомобіля громадянином ОСОБА_6 ОСОБА_7. Крім того, позивач мав право керувати автомобілем «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927 згідно довіреності від 17.06.2016 року.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та підтримав заперечення викладені у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 15.03.2017 року №572/357/17 водій автомобіля «Volkswagen LT 35» р.н.з. ВК 7693 ВВ ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.(а.с.9)

Відповідно до частин 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно наданих суду документів, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в страховій компанії ПАТ «НАСК» відповідно до умов страхового поліса АЕ/6613642. (а.с.6)

Згідно звіту №353П від 09.06.2017 сума збитку становить 36688 грн. При цьому встановлено економічну недоцільність ремонту автомобіля.(а.с.10-14)

Згідно звіту про оцінку збитку №354П вартість автомобіля «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927 після ДТП становить 7840,61 грн. (а.с.23-25)

Згідно ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий або інша особа, яка має право на страхове відшкодування звертається до страховика із заявою.

ОСОБА_3 29.09.2017 року звернувся із заявою до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою про страхове відшкодування. (а.с.8)

Відповідно до відповіді ПАТ «НАСК «ОРАНТА» адресованої ОСОБА_3 №09-03-09/6711-7 від 10.10.2017 року , заявнику необхідно було подати страховику необхідні документи.(а.с.38)

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 не є власником автомобіля «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію Е 685500, власником транспортного засобу «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927 є ОСОБА_7, користувачем транспортного засобу є ОСОБА_8. (а.с.43-45)

Згідно довіреності від 28.04.2016 року ОСОБА_7 довіряє ОСОБА_5, передає в користування та управління автомобіль «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927.(а.с.46-47)

Згідно розписки від 10.05.2016 року ОСОБА_5 продав автомобіль «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927 ОСОБА_3.(а.с.48)

Згідно довіреності на право користування транспортним засобом від 28.04.2016 року ОСОБА_7 власник автомобіля «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927 уповноважує ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на користування його автомобілем з правом виїзду за кордон.(а.с.с27)

Суду не надано будь-яких належних та допустимих письмових доказів щодо права на отримання позивачем страхового відшкодування на підставі п.13. ППВССУ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання практики застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», а саме: Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також: мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Однак, відповідно до абзацу 3 п.13 цієї Постанови, а саме: «При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін». Не залучення власника транспортного засобу, що видав довіреність на право користування транспортним засобом «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927, буде порушенням його прав на отримання та розпорядження страхової виплати.

Клопотань про залучення до участі у справі співвідповідача, до суду не надходило.

Відповідно п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» «Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків».

В такому випадку інша особа, яка має право на отримання страхового відшкодування повинна отримати довіреність від власника транспортного засобу на представлення його інтересів у страховій компанії та отримання страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «ОСОБА_2 А6» н.з. ECZ927.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач не довів суду своє право на отримання страхового відшкодування, суд вважає що у задоволені позову про стягнення страхового відшкодування слід відмовити.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, то судові витрати понесені позивачем покладаються на нього та поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський Рівненської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Позивач: ОСОБА_3, адреса проживання: індекс 34579, Рівненська область, Сарненський район, с.Чабель, вул.Молодіжна, 34, РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА", місцезнаходження 02081, м.Київ, вул.Здолбунівська,7-д, код ЄДРПОУ 00034186.

Повний текст судового рішення складено 25.03.2019 року.

Суддя І.О.Гордійчук