Справа № 939/2483/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Стасенка Г.В.,

за участі секретаря судового засідання - Клопот О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області цивільну справу за заявою представника заявників - адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявників - адвокат Корнієнко А.А. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьку у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина чоловічої статі. Документом, що підтверджує факт народження їхньої дитини, є свідоцтво, видане органами на непідконтрольній Україні території. Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській областівідмовив у проведенні державної реєстрації народження, оскільки документи, що пред`явлені для реєстрації народження, видані на тимчасово окупованій території України.

Просив встановити факт народження дитини чоловічої статті - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьку, а також встановити дані про батьків, а саме: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, а батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Заявники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та представник заявників - адвокат Корнієнко А.А. на розгляд справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи представник заявників повідомлений належним чином.

Заінтересована особа - Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області Міністерства юстиції України в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянки України серії

НОМЕР_1 , виданого Старобешевським РВУ МВС України в Донецькій області 03 березня 2009 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт Новий Світ Старобешевського району Донецької області; з 01 жовтня 2008 року вона зареєстрована в АДРЕСА_1 . (а.с. 7-10 )

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 14 січня 2003 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Донецька; з 28 лютого 2003 року зареєстрований в АДРЕСА_2 .(а.с. 12-14)

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 27 вересня 2017 року, про що складено відповідний актовий запис за № 827. (а.с. 16)

Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження за № 1582, 19 жовтня 2019 року в Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства міста Донецька ОСОБА_1 народила дитину - чоловічої статі. (а.с. 17)

Як убачається з копії свідоцтва про народження, виданого 23 жовтня 2019 року Калинівським відділом запису актів цивільного стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції самопроголошеної Донецької народної республіки, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку, і його батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що 23 жовтня 2019 року складений запис акту про народження за №417. (а.с. 18)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", місто Донецьк відноситься до території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) , який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їхня дитина, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо встановлення факту народження дитини, оскільки в даному випадку реєстрація народження дитини неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Порядок проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження здійснюється відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до п. 21 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям.Відповідно до п. 22 Правил, - власне ім`я дитини визначається за згодою батьків, а по батькові дитині присвоюється за власним іменем батька, відповідно до п. 23 зазначеного порядку.

Наведені приписи Правил застосовуються і у випадку, коли реєстрація народження фізичної особи здійснюється на підставі рішення суду про встановлення факту народження.

За таких обставин, прізвище, ім`я та по батькові дитини, факт народження якої встановлюється за рішенням суду, визначаються не судом, а відповідно до п. 21, 22, 23 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні при зверненні батьків до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про проведення державної реєстрації народження дитини.

Оцінюючи викладене, оскільки суд встановлює лише факт народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьку у батьків ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , то прізвище, ім`я та по батькові дитини визначаються при зверненні батьків до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про проведення державної реєстрації народження дитини, а тому в задоволенні вимог у цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст. 3, 9, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року, ст. 144 Сімейного кодексу України, ст. 259, 263-265, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву представника заявників - адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку, батьками якої є: мати -ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт Новий Світ Старобешевського району Донецької області, громадянка України, та батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Донецька, громадянин України.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області .

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Головуючий-суддяГ.Стасенко