Ухвала

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 187/848/18

провадження № 61-13081ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2019 року у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про відшкодування завданої неправомірними діями майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої неправомірними діями майнової шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач працювала на посаді головного бухгалтера Петриківського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з 01 серпня по 29 грудня 2017 року. Комісією, створеною відповідно до наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 26 лютого 2018 року № 147-ОД, проведена перевірка нарахування заробітної плати працівникам Петриківського відділення за період із 01 серпня 2017 року по 01 лютого 2018, якою встановлено, що з серпня по грудень 2017 року надбавка за високі досягнення у праці начальнику та працівникам вказаного відділення нараховувалась та виплачувалась із порушенням вимог пункту 3.1 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду від 08 лютого 2017 № 14 - не у відсотках до посадового окладу, як визначеного відповідними додатками до наказів Петриківського відділення, а у відсотках до суми посадового окладу та надбавки за вислугу років. Також перевіркою встановлені інші порушення нарахованих виплат у завищеному розмірі, відповідно до Акту від 02 березня 2018 року. Отже, за результатами перевірки встановлено, що з вини ОСОБА_1 працівникам Петриківського відділення зайво нараховано заробітну плату на загальну суму 21 764, 92 грн, в тому числі й самій ОСОБА_1 3 152,92 грн. Із загальної суми 21 764,92 грн за згодою працівників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 сума в розмірі 8 882, 70 грн утримана з їхньої заробітної плати. Звільненим працівникам: ОСОБА_9 в сумі 6 645,00 грн, ОСОБА_10 в сумі 1 371,91 грн, ОСОБА_11 в сумі 1 712,39 грн запропоновано добровільно відшкодувати неправомірно нараховану їм та видану заробітну плату, але згоду на відшкодування не надано. На адресу відповідача управлінням направлено листи про добровільне відшкодування коштів, які залишились без відповідного реагування.

На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача суму зайво нарахованої заробітної плати працівникам Петриківського відділення управління, за виключенням податків і зборів, у розмірі 11 181,73 грн.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

05 липня 2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Ціна позову у цій справі становить 11 181,73 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, Верховний Суд вважає, ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір.

Випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1 та 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2019 року у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про відшкодування завданої неправомірними діями майнової шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк