Справа № 201/4166/19
Провадження № 2-з/201/299/2019
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

25 жовтня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Наумова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», (третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна), про тлумачення умов договору,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», (третя особа Приватний нотаріус ДМНО Вдовіна Ліана Леонідівна), про тлумачення умов договору.

Позивач разом із позовною заявою надала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти заборону суб`єктам державної реєстрації речових прав, в тому числі, державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, здійснювати реєстрацію зміни власника 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,8 м.кв., посилаючись на те, що здійснення такої реєстрації до розгляду справи призведе до втрати сенсу такого виду захисту права власності та порушить право позивача на ефективний захист прав власності.

Ознайомившись із заявою, розглянувши матеріали справи, доходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено: забороною іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як видно із матеріалів справи ОСОБА_2 звернулася з позовом про тлумачення умов договору іпотеки, просить розтлумачити, що умовами п. 5.3 договору іпотеки передбачається право сторін договору укласти договір про задоволення вимог іпотекодержателя, а відсутність такого окремого договору, не надає право іпотекодержателю зареєструвати за собою право власності.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивачка просить заборонити суб`єктам державної реєстрації речових прав здійснювати реєстрацію зміни власника квартири, проте даний вид забезпечення жодним чином не обґрунтований. Позивачка не надала жодних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, забезпечення позову про тлумачення умов договору шляхом накладанням заборони державним реєстраторам проводити реєстрації змін власника є не співмірним вимогами та не відповідають меті заявленого позову.

Враховуючи вищезазначені положення ст. 149, 150 ЦПК України, відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, а також те, що позивачем не доведено намір відповідачів проводити будь-які дії щодо реєстрації зміни власника 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 через суб`єктів державної реєстрації речових прав, а також не наведено об`єктивних підстав вважати реальною загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку про неспівмірність заявлених вимог у заяві про забезпечення позову з позовними вимогами, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації речових прав здійснювати реєстрацію змін власника, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», (третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна), про тлумачення умов договору - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова