Справа № 331/8601/17
Провадження № 2/334/32/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Олександрівський районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Олександрівський районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства.

В обґрунтування позову зазначив, що 02.07.11 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 925 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Копія свідоцтва про шлюб від 02.07.11 року додається до позовної заяви.

Фактичні шлюбні відносини між відповідачами тривали недовго, оскільки ОСОБА_3 повернувся до свого постійного місця проживання у Нову Зеландію, а ОСОБА_2 залишилася проживати в Україні.

Приблизно з 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають однією сім'єю та зареєстровані за однією адресою.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до сьогодні не розірвано з причини небажання ОСОБА_3 спілкуватися із ОСОБА_2

Проживаючи однією сім'єю із ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили завести дитину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_6. Копія свідоцтва про народження від 24.03.17 додається до позовної заяви.

Оскільки на момент народження ОСОБА_6 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було розірвано, її батьком був записаний ОСОБА_3

Наразі позивач бажає визнати своє батьківство оскільки є батьком ОСОБА_6. Крім того, в подальшому він має на меті укласти шлюб із ОСОБА_2, що наразі неможливо з огляду на норми ст. 110 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 110 Сімейного кодексу України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Крім його бажання визнати батьківство щодо ОСОБА_6, існують беззаперечні докази того, що ОСОБА_3 не може бути біологічним батьком ОСОБА_6, оскільки задовго до моменту зачаття дитини виїхав із України та більше не повертався, а відповідачка ОСОБА_2, в свою чергу, задовго до моменту зачаття дитини та до теперішнього часу з України не виїжджала.

Бажаючи долучити до позову докази відсутності в Україні ОСОБА_3 протягом часу між зачаттям дитини до теперішнього часу ОСОБА_1 ініціював адвокатський запит до Державної прикордонної служби України із вимогою повідомити, чи перетинав у період з 01.05.16 по ІНФОРМАЦІЯ_1 державний кордон України ОСОБА_3, якщо перетинав, то коли, в якому пункті перетину кордону та в якому напрямку (з України чи в Україну). Копія адвокатського запиту додається до позову.

У відповідь на зазначений адвокатський запит Державна прикордонна служба України надіслала відмову у надані інформації, повідомивши, що наявна запитувана інформація про особу без його письмової згоди буде надана на виконання судового рішення про витребування зазначеної інформації з усіма обов'язковими реквізитами про особу («Громадянство», «Прізвище, ім'я особи», «Дата народження» (число, місяць та рік).

Копія відповіді Державної прикордонної служби України від 01.09.17 № 0.64-27908/0/15- 17 додається до позову.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати його, ОСОБА_1, батьківство щодо ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити їх на підставі фактів викладених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, оскільки розуміє, що дитина повинна проживати разом з батьком, а батько піклуватися та утримувати свою дитину належним чином.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з*явився. Від нього до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У судове засідання представник третьої особи Олександрівського районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з*явився. До канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Не заперечують проти задоволення позовних вимог.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв'язку із визнанням позову відповідачами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.07.11 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 925. Вищевказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.07.2011 року.

Як встановлено у судовому засіданні фактичні шлюбні відносини між відповідачами тривали недовго, оскільки ОСОБА_3 повернувся до свого постійного місця проживання у Нову Зеландію, а ОСОБА_2 залишилася проживати в Україні.

Приблизно з 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають однією сім'єю та зареєстровані за однією адресою.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до сьогодні не розірвано з причини небажання ОСОБА_3 спілкуватися із ОСОБА_2

Проживаючи однією сім'єю із ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили завести дитину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_6, та відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 24.03.2017 року, її батьками записані: мати - ОСОБА_2, батько - ОСОБА_3, оскільки на момент її народження шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було розірвано.

Відповідно до положень ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Сторонами у справі визнаються ті обставини, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2015 року мали близькі стосунки і походження дитини від позивача.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4 Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач ОСОБА_1 визнає себе батьком ОСОБА_6, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали позовні вимоги, суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 200, 206, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Олександрівський районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Внести зміни до актового запису № 60 від 24.03.2017 року про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, складеного Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області: виключити відомості про ОСОБА_3, як батька дитини та записати батьком дитини громадянина України ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів. Якщо в судовому засіданні було проголошену лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справ (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко