Справа № 165/606/18 Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/318/19 Категорія: 2 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання припинити нарахування коштів за послуги, що не надаються за апеляційною скаргою відповідача комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 09 січня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є співвласником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Вказує, що 22 березня 2006 року виконавчим комітетом Жовтневої селищної ради міста Нововолинськ Волинської області було прийнято рішення про надання їй дозволу на відключення її квартири від системи центрального опалення з метою встановлення індивідуального опалення. Виготовивши всі необхідні проекти, її квартиру було обладнано автономною системою опалення. Зазначає, що незважаючи на це їй відповідачем здійснювалось нарахування за тепловіддачу від транзитних трубопроводів, які проходять через квартиру. Вважає такі дії КП «Нововолинськтеплокомуненерго» протиправними, оскільки здійснюючи нарахування відповідач вказує, що втрата тепла фактично є послугою, але при цьому в жодному листі відповідач не посилається на нормативний акт, який би законодавчо це підтверджував та надавав відповідний розрахунок її нарахування. З огляду на вищевикладене, позивач просила визнати протиправними дії комунального підприємства в частині нарахування їй оплати та заборгованості за тепловіддачу від транзитних трубопроводів, які проходять через її квартиру та зобов'язати Комунальне підприємство «Нововолинськтеплокомуненерго» припинити нарахування оплати за тепловіддачу від транзитних трубопроводів, які проходять через належну їй квартиру.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 09 січня 2019 року позов задоволено частково.

Ухвалено зобов'язати Комунальне підприємство «Нововолинськтеплокомуненерго» Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради припинити нарахування оплати за тепловіддачу від транзитних трубопроводів, які проходять через квартиру АДРЕСА_1 м. Нововолинська, Волинської області, що належить на праві приватної спільної сумісної власності включно ОСОБА_2.

Стягнути з Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради в користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого нею судового збору та 1500 (одну тисячу п'ятсот) грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 2204 (дві тисячі двісті чотири) грн. 80 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач комунальне підприємство "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У поданому суду ОСОБА_2 відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та просить залишити рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 09 січня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної спільної сумісної власності належить позивачу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 19 серпня 1998 року та копії договору дарування частки квартири (а.с. 6-7, 8-9). Вказана квартира була від'єднана від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП та приєднана до системи поквартирного опалення, стояки були термоізольовані термофлексом, що підтверджується відповідними актами, підписаними як уповноваженими особами КП "Нововолинськтеплокомуненерго" так і позивачем ОСОБА_2 (а.с. 12-19 ).

Відповідачем з часу відключення подачі теплової енергії у належній їй квартирі нараховувалася плата за тепловіддачу від транзитних трубопроводів і станом на січень 2018 року за позивачем ОСОБА_2 рахується заборгованість перед КП "Нововолинськтеплокомуненерго" всього у розмірі 437,06 грн.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про їх припинення, на що отримувала відповідь за № 156 від 29 грудня 2017 року в яких КП "Нововолинськтеплокомуненерго" зазначало, що фактично транзитні трубопроводи у квартирі наявні і оплату послуг позивач зобов'язувалася здійснювати на підставі договору від 14 липня 2006 року, де зазначена тепловіддача транзитних трубопроводів. Крім того, саме позивачем виготовлено проект на встановлення автономного опалення та подано до КП "Нововолинськтеплокомуненерго" розрахунок тепловіддачі (а.с. 20).

Згідно з п. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 19 Закону України «Житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Істотні умови договору на надання житлово-комунальних послуг, що укладається в обов'язковому порядку між їх виконавцем (виробником) та споживачем, закріплені в статті 26 цього Закону, частина 2 якої передбачає, що договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України

Відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 6303, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Системний аналіз наведених правових норм, які регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг та їх оплати, дає підстави для висновку, що оплата за житлово-комунальні послуги здійснюється виключно на договірних засадах, які відповідають типовому договору і не можуть містити інших оплачуваних додаткових умов, як от - оплата втрат теплової енергії існуючими трубопроводами системи централізованого опалення у багатоквартирному будинку мешканцями квартир з індивідуальними (автономними) системами опалення, крім оплати послуги централізованого опалення місць загального користування будинку.

Отже, встановивши, що відповідачем КП «Нововолинськтеплокомуненерго» нараховується заборгованість позивачу ОСОБА_2, квартира якої обладнана індивідуальною системою опалення, саме за тепловіддачу транзитних стояків розміщених у її жилому приміщенні, що не відповідає умовам типового договору про надання житлово-комунальних послуг, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення позову, зобов'язавши відповідача припинити нарахування оплати за тепловіддачу від транзитних трубопроводів, які проходять через квартиру АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок за отриману теплову енергію від тепловіддачі транзитних стояків трубопроводів системи централізованого опалення проведено відповідно до СНІП 2.04.05.-91 «Опалення, вентиляція і кондиціонування» не заслуговує на увагу, оскільки Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 25 січня 2013 року № 24 «Про затвердження ДБН В.2.5-67:2013 "Опалення, вентиляція та кондиціонування» визнано такими, що не застосовуються на території України з 1 січня 2014 року, СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция и кондиционирование", крім розділу 5 та додатка 22.

Крім цього, відповідач в апеляційній скарзі вказує, що витрати по оплаті наданих послуг по теплопостачанню повинен нести власник жилого приміщення(особа, яка підписала договір про розрахунок оплати за тепловіддачу від транзитних стояків центральної системи опалення), однак, відповідачем не надано та матеріали справи не містять договору про розрахунок оплати за тепловіддачу від транзитних стояків центральної системи опалення.

Договір від 14 липня 2006 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання підігрітої води в квартирі АДРЕСА_1, що був укладений між КП "Нововолинськтеплокомуненерго" та ОСОБА_2 не може бути підставою виникнення зобов'язання у споживача оплати тепла від транзитних стояків центральної системи опалення, оскільки відповідно п. 1 цього Договору предметом договору є надання послуг з централізованого опалення, постачання підігрітої води.

Покликання відповідача на Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2018 року № 315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» є некоректним, оскільки цей наказ набрав чинності з дня його офіційного опублікування - 25 січня 2019 року.

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 09 січня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді