ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 685/1529/18
Провадження № 22-ц/4820/1786/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» про визнання договорів оренди землі недійсними за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2019 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» (далі ТОВ «Україна 2001») про визнання договору оренди землі недійсним.

ОСОБА_3 зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 7 червня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Хмельницької області Сурмою Г.Ф., вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 земельну ділянку площею 5,6351 га, кадастровий номер :02:006:0032, розташовану на території Теофіпольської селищної ради Хмельницької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Під час оформлення спадщини позивачка довідалася, що між ТОВ «Україна 2001» і ОСОБА_5 був укладений договір оренди землі, за умовами якого останній передав відповідачеві вказану земельну ділянку у строкове платне користування. Цей договір зареєстровано у Теофіпольському відділі Держкомзему 4 жовтня 2012 року за №06147. При його укладенні сторони не визначили всіх істотних умов договору оренди землі, передбачених Законом України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV «Про оренду землі» (далі Закон №161-ХІV), зокрема не зазначено: дату укладення договору та кадастровий номер земельної ділянки; строк дії договору; умови збереження стану об`єкта оренди; умови про відшкодування поліпшень стану земельної ділянки, проведених орендарем; умови щодо припинення або зміни умов договору у випадку переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, - крім того, відсутні невід`ємні частини договору. Оспорюваний правочин порушує речові права позивачки, не відповідає вимогам закону та є недійсним в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України.

За таких обставин ОСОБА_3 просила суд визнати договір оренди землі, укладений між ТОВ «Україна 2001» і ОСОБА_5 , недійсним.

Тоді ж ОСОБА_4 звернувся до суду з аналогічним позовом.

ОСОБА_4 зазначив, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 7 червня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Хмельницької області Сурмою Г.Ф., він успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 земельну ділянку площею 4,23 га (згідно витягу з Державного земельного кадастру 4,2299 га), кадастровий номер :02:006:0052, розташовану на території Теофіпольської селищної ради Хмельницької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Під час оформлення спадщини позивач довідався, що між ТОВ «Україна 2001» і ОСОБА_5 був укладений договір оренди землі, за умовами якого останній передав відповідачеві вказану земельну ділянку у строкове платне користування. Цей договір зареєстровано у Теофіпольському відділі Держкомзему 4 жовтня 2012 року за №06148. При його укладенні сторони не визначили всіх істотних умов договору оренди землі, передбачених Законом №161-ХІV, зокрема не зазначено: дату укладення договору та кадастровий номер земельної ділянки; строк дії договору; умови збереження стану об`єкта оренди; умови про відшкодування поліпшень стану земельної ділянки, проведених орендарем; умови щодо припинення або зміни умов договору у випадку переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, - крім того, відсутні невід`ємні частини договору. Оспорюваний правочин порушує речові права позивача, не відповідає вимогам закону та є недійсним в силу ст.ст. 203, 215 ЦК України.

За таких обставин ОСОБА_4 просив суд визнати договір оренди землі, укладений між ТОВ «Україна 2001» і ОСОБА_5 , недійсним.

Процесуальні дії суду першої інстанції

В порядку, передбаченому ст. 188 ЦПК України, суд першої інстанції ухвалою від 16 листопада 2018 року об`єднав справи за позовами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в одне провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2019 року в позовах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Суд виходив з того, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, які передбачені ч. 1 ст. 15 Закону №161-ХІV, а тому підстави для визнання укладених ними договорів недійсними відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що договори оренди землі не містять усіх істотних умов і не відповідають вимогам закону, разом із тим, суд не врахував указаних обставин, не застосував норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про безпідставність позовів.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «Україна 2001» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Земельні ділянки площею 5,6351 га (кадастровий номер :02:006:0032) та 4,23 га (кадастровий номер :02:006:0052), які розташовані на території Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належали ОСОБА_5 на праві власності.

Між ТОВ «Україна 2001» і ОСОБА_5 укладено договори оренди землі, за умовами яких останній передав відповідачеві вказані земельні ділянки у строкове платне користування. 4 жовтня 2012 року Відділ Держкомзему у Теофіпольському районі Хмельницької області зареєстрував ці договори у Державному реєстрі земель відповідно за №06147 і №06148. У той же день сторони склали акти визначення меж спірних земельних ділянок у натурі (на місцевості). За актами приймання-передачі об`єкту оренди без дати ОСОБА_5 передав ТОВ «Україна 2001» земельні ділянки площею 5,6351 га (кадастровий номер :02:006:0032) та 4,23 га (кадастровий номер :02:006:0052) в оренду строком на 10 років.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є його спадкоємцями за законом.

7 червня 2018 року приватний нотаріус Теофіпольського районного нотаріального округу Хмельницької області Сурма Г.Ф. видала відповідачам свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких ОСОБА_3 успадкувала земельну ділянку площею 5,6351 га (кадастровий номер :02:006:0032), а ОСОБА_4 земельну ділянку 4,23 га (кадастровий номер :02:006:0052.

Застосовані норми права

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ч. 4 ст. 124 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 2 ст. 792 ЦК України слідує, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом №161-ХІV визначено порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №161-ХІV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 15 Закону №161-ХІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Невід`ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Як передбачено ст.ст. 18, 20 Закону №161-ХІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм ЦК України та Закону №161-ХІV дає підставу для висновку, що набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

За загальним правилом договір оренди землі є укладеним з моменту, коли сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов, а саме з моменту підписання ними договору. Разом із тим, якщо інше не передбачено умовами договору, цей договір набирає чинності з часу його державної реєстрації.

З урахуванням норм ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Докази у справі достовірно вказують на те, що на початку жовтня 2012 року ТОВ «Україна 2001» і ОСОБА_5 досягли згоди про укладення договорів оренди землі та підписали ці договори. З того часу договори оренди землі є укладеними, вони набрали чинності 4 жовтня 2012 року (з дня їх реєстрації в Державному реєстрі земель).

Укладені ТОВ «Україна 2001» і ОСОБА_5 договори містять істотні умови щодо збереження стану об`єкта оренди, відшкодування поліпшень стану земельної ділянки та припинення або зміни умов договору. При цьому сторони склали документи, які є невід`ємними частинами договорів оренди землі, зокрема: кадастрові плани, в яких указані кадастрові договори земельних ділянок, акти визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акти приймання-передачі предмета оренди.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, які передбачені ч. 1 ст. 15 Закону №161-ХІV.

У договорах оренди не було зазначено дати їх укладення та строку їх дії, разом із тим, враховуючи, що ці договори набрали чинності з часу їх державної реєстрації, а в актах приймання-передачі об`єкту оренди сторони визначили строк оренди, суд правомірно керувався тим, що вказана неповнота не порушує права та інтереси позивачів.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання укладених між ТОВ «Україна 2001» і ОСОБА_5 договорів недійсними є правильним.

Посилання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на те, що договори оренди землі не містять усіх істотних умов і не відповідають вимогам закону, суперечать фактичним обставинам справи.

3.Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції Бурлак Г.І.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 23