Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/753/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3. Після його смерті, відкрилася спадщина, в тому числі на спадковий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадщину після смерті свого батька, прийняла позивач та її рідна мати - ОСОБА_4, як спадкоємці першої черги, оскільки у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, позивач та її мати вступили в управління та володіння спадковим майном.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача ОСОБА_4 - померла.

Позивачкою ОСОБА_1 спадщину після смерті матері у порядку ст. 549 ЦК УРСР, прийнято оскільки вона, постійно проживала разом з своєю матір»ю на час її смерті і залишишаєся проживати там після її смерті, що підтверджується також відміткою про зареєстроване місце проживання у внутрішньому паспорті позивачки.

Рідна сестра позивачки-відповідачка ОСОБА_2, спадщину після смерті батьків не прийняла, не заперечує проти прийняття такою в цілому позивачкою ОСОБА_1

У зв'язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на тій підставі, що позивачкою не було представлено, правовстановлюючі документи та не змогла представити нотаріусу Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, як того вимагає Положення про порядок вчинення нотаріальних дій.

Тому, нотаріусом позивачу ОСОБА_1 роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, згідно якої вимоги позиву визнає повністю, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд у підготовчому судовому засіданні ухвалює рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 (а.с.6,9,10). Після його смерті, відкрилася спадщина в тому числі на спадковий житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадщину після смерті свого батька, прийняла позивач та її рідна мати - ОСОБА_4, як спадкоємці першої черги, оскільки у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, позивачка та її мати вступили в управління та володіння спадковим майном.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача ОСОБА_4 - померла.

Позивачем ОСОБА_1 спадщину після смерті матері у порядку ст. 549 ЦК УРСР, прийнято оскільки вона, постійно проживала разом з своєю матір»ю на час її смерті і залишишаєся проживати там після її смерті, що підтверджується також відміткою про зареєстроване місце проживання у внутрішньому паспорті позивача, довідкою селищної ради (а.с.14,15).

Рідна сестра позивача - відповідач ОСОБА_2, спадщину після смерті батьків не прийняла, не заперечує проти прийняття такою в цілому позивачем ОСОБА_1

ВССУ в своєму узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року відзначив, що судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 12.03.2019 року та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №194 від 13.03.2019 року вбачається, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1, рахується на підставі проведеної технічної інвентаризації від 25.10.1984 року за спадкодавцем - батьком позивача ОСОБА_3

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на тій підставі, що не представлено правовстановлюючі документи, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.16).

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1), право власності в цілому на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1, загальною площею 49,0 кв.м. в тому числі житлова 28,1 кв. м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк