Житомирський апеляційний суд
Справа №278/599/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 71 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/599/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головенківська сільська рада Житомирського району Житомирської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 29 травня 2019 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з 2011 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву обґрунтовувала тим, що з ОСОБА_2 вона познайомилася влітку 2011 року, з вересня 2011 року вони мешкали в одному будинку АДРЕСА_1 . Також заявниця вказує, що вона робила всю хатню роботу, доглядала за господарством, купувала ліки для ОСОБА_2 , здійснила її поховання. Вважає, що вона являється спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення вказаного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та постановити нове - про задоволення її заяви.

На її думку, суд дійшов безпідставного висновку про залишення її заяви без задоволення, оскільки вона з 2011 року постійно проживала та з 10.02.2012 була зареєстрована разом із спадкодавцем і є спадкоємицею за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України незалежно від того, чи скасований заповіт. Крім того, вважає безпідставним посилання суду на необхідність надання нею доказів щодо кола спадкоємців померлої та відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала.

Представник заінтересованої особи - сільський голова Аврамчук О.О. надіслав письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, не заперечував щодо вирішення справи на користь ОСОБА_1 (а.с. 57).

Заслухавши пояснення заявниці, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10 лютого 2012 року проживає та зареєстрована у будинку по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на вищевказаний жилий будинок та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3616 га, яка розташована на території Головенківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області (а.с.10-16).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Головенківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 28 лютого 2019 року № 132, ОСОБА_1 з 10 лютого 2012 року по 29 ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживала та зареєстрована по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 , постійно здійснювала нагляд за останньою, а також поховала її за власний рахунок (а.с. 9).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 31-32).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що заповіт померлої ОСОБА_2 , вчинений 17 листопада 2011 року на користь ОСОБА_1 скасований спадкодавцем ІНФОРМАЦІЯ_5 , заявницею не надано доказів про коло спадкоємців померлої та відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду, оскільки, розглядаючи заяву, суд першої інстанції не з`ясував обставини, які мають значення для справи та відмовив у її задоволенні, посилаючись на обставини, що такого значення не мають.

Так, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Разом з тим суд першої інстанції не сприяв у реалізації прав заявниці, зокрема не роз`яснив можливості заявити клопотання про виклик свідків, надання інших доказів з метою встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Тому, суд апеляційної інстанції задовольнив клопотання ОСОБА_1 про допит свідків на підтвердження таких обставин.

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пояснили, що проживають у с.Залізня Житомирського району, Житомирської області. Разом із ОСОБА_2 більше п`яти років проживала ОСОБА_1 Вони проживали, як одна сім`я, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_2 та поховала її. Родичів у померлої не було.

Крім того, під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції прийняв, як доказ, довідку, видану 25 вересня 2019 року органами Пенсійного фонду України, яка вказує на наявність у ОСОБА_1 доходу, що надавав можливість здійснювати догляд за спадкодавцем та вести з ним спільний побут.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 травня 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2012 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 30 жовтня 2019 року.