Справа № 201/1184/19
Провадження № 6/200/100/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» березня 2019 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Томаш В.І., за участю секретаря Кубрак К.В., розглянувши у м. Дніпро подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 «про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України», -

ВСТАНОВИВ:

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження № 57525250 з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2 288/11 від 14.08.2018 року, який видано Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Бонапарт» заборгованості за кредитним договором № 3/К-гр від 25.03.2009 року у розмірі 15 814 929,32 грн..

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України.

В поданні приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 прохає тимчасово обмежити виїзд боржника ОСОБА_2 за межі України. Підставами для цього вказала те, що боржник злісно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши подання та надані до нього додатки, суд вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровській області ОСОБА_1 знаходиться виконавче провадження № 57525250 з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2 288/11 від 14.08.2018 року, який видано Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Бонапарт» заборгованості за кредитним договором № 3/К-гр від 25.03.2009 року у розмірі 15 814 929,32 грн..

25.10.2017 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесена постанова та направлена сторонами виконавчого провадження, з якою боржник ознайомлений особисто під підпис.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутнє майно, що належить йому на праві приватної власності та станом на теперішній час рішення суду не виконане, боржником жодних коштів на користь стягувача не сплачено, що вказує на ухилення боржника від виконання рішення суду. Рішення суду не виконується. Державним виконавцем вживались заходи для примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках-на приватних виконавців.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Одним із заходів виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження боржник вказану суму боргу добровільно не сплатив, на виклики державного виконавця щодо надання пояснень про причини невиконання рішення суду не зявлявся, причини неявки не повідомляв.

Згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2015 р. № 1839/5), подання державного виконавця щодо обмеження у праві виїзду за межі України у разі невиконання боржником своїх зобов'язань повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Така ознака, як ухилення боржника від виконання судового рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, як вбачається з наданих суду документів боржник має закордонний паспорт, що є підстави вважати, що останній може виїхати за межі України.

Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24 березня 2008 року № 261/08 визнано за необхідне вжиття заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав і свобод людини щодо належного виконання рішень судів, підвищення ефективності їх виконання, зокрема, щодо: удосконалення процедур, пов'язаних із примусовим виконанням рішень судів; упорядкування повноважень державних виконавців з метою недопущення ними зловживань під час здійснення виконавчого провадження; підвищення ефективності діяльності державних виконавців, у тому числі шляхом матеріального заохочення.

Одним із таких засобів може бути тимчасове обмеження особам у праві виїзді за межі України з вилученням паспортного документа чи без такового, причому таке обмеження можливе на підставі рішення за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Обмеження у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яке має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Враховуючи повноту вчинення виконавчих дій, наявність доказів на підтвердження факту ухилення від виконання своїх боргових зобовязань, суд приходить до висновку, що підстави викладені у поданні державного виконавця є обґрунтовані та достатніми для його задоволення.

Статтею 129-1 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень.

Стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладає на суд обов'язок при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безсторонній судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

В рішенні від 15.10.2009 року у справі «ОСОБА_3 проти України» Європейський суд визнав проблему невиконання рішень національних судів системною в Україні: «суд дійшов висновку, що порушення, зазначені в цьому рішенні, не повязані з якимось поодиноким випадком чи особливим поворотом подій у цій справі, але є наслідком недоліків регуляторної та адміністративної практики органів влади держави з виконання рішень національних судів, за які вони несуть відповідальність. Отже, ситуацію у цій справі слід кваліфікувати як таку, що є результатом практики, несумісної з положеннями Конвенції», «зазначені вище порушення є наслідком несумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у звязку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту».

За таких обставин можна зробити висновок, що для виконання вказаного рішення суду та задля недопущення порушення та відновлення прав стягувача, порушення яких триває, є допустимим тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, про яке достеменно обізнаний, і державний виконавець обґрунтовано звернувся з поданням про обмеження його у праві виїзду за межі України, оскільки інші заходи впливу виконавця, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виявилися безрезультатними, а тому враховуючи викладене, а також для ефективного виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність тимчасового обмеження громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 «про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України» - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), вул. Динамо, 10 м. Дніпро до виконання зобовязань за судовим рішенням, що виконується в межах виконавчого провадження № 57525250.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_2 та приватному виконавцю ОСОБА_4 до відому, а Державній прикордонній службі України для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів зо дня її проголошення, а особами, яка не брали участі у судовому засіданні, протягом пятнадцяти днів зо дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, оскільки проголошена поза межами судового засідання.

Суддя Бабушкінського

районного суду ОСОБА_5