ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Чернівці

Справа №727/6384/18

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Андрушків С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2019 року, (головуючий у 1-й інстанції Чебан В.М.),

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок надання недостовірних відомостей, що порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що понад рік назад його батько ОСОБА_5 придбав квартиру АДРЕСА_1 та надав йому довіреність на користування й управління зазначеною квартирою. За власний кошт він розпочав проводити ремонтні роботи в під`їзді на першому поверсі будинку, де розташована квартира, однак за наслідками скарг сусідів до нього безперервно навідувалися представники різних комунальних служб та інших органів з перевірками.

Вказував, що він відремонтував балкон, який під дією часу розсипався, приймає участь в облаштуванні під`їзду, однак відповідачі, надаючи недостовірну інформацію та звертаючись з колективними скаргами, унеможливлюють перебування та спокійне проживання у даному будинку. Він та його співмешканка не можуть користуватися належним чином житлом,

___________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/905/19 Категорія 41

оскільки ініційовані мешканцями під`їзду перевірки перешкоджають закінчити ремонт у квартирі. Його співмешканка не може нормально працювати, оскільки сусіди та відповідачі переслідують її як приватного підприємця та педагога, та її учнів.

Зазначав, що відповідачі відмовляються йти на будь-який контакт з ним та його співмешканкою, усі спроби налагодити стосунки із сусідами та врегулювати штучно створений відповідачами конфлікт ні до чого не призвели. За фактом звернень відповідачів були проведені ряд перевірок, які встановили, що жоден факт чи обставина, викладені у їх заявах, не знайшли свого підтвердження. Однак, відповідачі продовжують звертатися в усі можливі інстанції, тим самим поливають брудом, виставляють у фальшивому світлі, зводять наклепи на нього та його співмешканку, чим порушують їх честь та гідність.

Відповідачі поширили неправдиві відомості, що він провів масштабну незаконну реконструкцію квартири під нежитлове приміщення та використовує квартиру як приміщення комерційного призначення, створив курси англійської мови для дітей без належної на те дозвільної документації, а також самовільно обладнав приміщення житлової квартири під комерційну діяльність, підключив до внутрішньо-будинкових мереж під`їзду водопостачання, що є порушенням щодо використання природного газу та електроенергії. Заяви із зазначеними відомостями відповідачі направляли до Управління патрульної поліції в місті Чернівці, Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, КП «Чернівціводоканал», ЖРЕП №14, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго», Головного управління ДФС у Чернівецькій області, ПАТ «Чернівцігаз».

Вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повинні вибачитися публічно шляхом публікації оголошення у регіональній газеті «Буковина», оскільки за фактом їх звернень до відповідних органів було проведено ряд перевірок, які встановили, що жоден факт чи обставина, викладені відповідачами у листах, не знайшли свого підтвердження.

Діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з неможливістю протягом тривалого часу користуватися житлом за призначенням, неможливістю завершення ремонту у квартирі, порушеннях його нормального життєвого ритму, незручностях, які він переносить у зв`язку з вирішенням спору в судовому порядку. Також, він змушений був неодноразово надавати пояснення та спростовувати недостовірну інформацію. Він разом зі співмешканкою та їх дітьми постійно переживають психологічний тиск з боку відповідачів та дискомфорт, що унеможливлює перебування у квартирі, через що виникають сварки та конфлікти в його сім`ї. Співмешканка не може нормально здійснювати свою професійну діяльність, оскільки відповідачами було спровоковано ряд перевірок її діяльності, що також призводить до безперервних конфліктів та непорозумінь. Його сім`я та він потерпають від морального знесилення, що не дає можливості нормально жити, працювати, а дітям навчатися. Розмір відшкодування моральної шкоди він оцінює у 100 000 грн.

Просив визнати відомості, що він провів масштабну незаконну реконструкцію квартири АДРЕСА_1 під нежитлове приміщення, використовує житлову квартиру як приміщення комерційного призначення та створив курси англійської мови для дітей без належної на те дозвільної документації, а також самовільно обладнане приміщення житлової квартири під комерційну діяльність підключив до внутрішньо-будинкових мереж під`їзду водопостачання, що є порушення щодо використання природного газу та електроенергії, недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, порушують його права свободи, ганьблять честь, гідність та наносять шкоду його інтересам;

зобов`язати відповідачів спростувати вказані неправдиві відомості щодо нього та принести публічні вибачення шляхом публікації оголошення з особистими вибаченнями у регіональній газеті «Буковина», а також принести публічні вибачення на зборах мешканців будинку із запрошенням на збори представників Управління патрульної поліції в місті Чернівці ДПП, Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, КП «Чернівціводоканал», ЖРЕП №14, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, ПрАТ «ЕК «Чернівціобленерго», Головного управління ДФС у Чернівецькій області, ПАТ «Чернівцігаз»;

стягнути солідарно з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 100000 грн, судові витрати в сумі 2466 грн 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14204 грн 80 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 1600 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 1600 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 1600 грн.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скарги мотивує тим, що судом не надано оцінку інформації, викладеної у зверненнях відповідачів, де вони вказують на незаконність дій позивача, чим порочать його честь і гідність. Також судом не взято до уваги пояснення відповідачів, якими вони підтвердили, що скаржилися й зверталися до різних служб і державних установ, ніби припускали, що є порушення з боку позивача, хоча й достеменно не знали, чи такі є, що, на думку апелянта, свідчить про поширення недостовірних відомостей серед інших мешканців будинку.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване. Стягнути з позивача витрати на правову допомогу, понесені в зв`язку з переглядом справи в апеляційній інстанції.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів вважає правильними зазначені висновки суду.

Судом першої інстанції встановлено, що батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 придбав квартиру АДРЕСА_1 та надав позивачу 29.06.2016 року довіреність на користування та управління вказаною квартирою (т.1 а.с.32).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають в будинку АДРЕСА_1 та є сусідами позивача.

Між сторонами існують конфлікти з приводу використання квартири для здійснення підприємницької діяльності. Мешканці будинку загальною кількістю 10 осіб, у тому числі й відповідачі, звернулися із колективними зверненнями до Чернівецької державної об`єднаної податкової інспекції головного управління ДФС у Чернівецькій області з проханням провести перевірку законності розміщення ОСОБА_1 у приміщені житлової квартири курсів іноземних мов (т.1 а.с.156); ПАТ «Чернівціобленерго» з проханням провести перевірку електромережі, так як у будинку постійно змінюється напруга (т.1 а.с.159); ПАТ «Чернівцігаз» (т.1 а.с.161); КП «Чернівціводоканал» (т.1 а.с.163); Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради (т.1 а.с.166); Інспекції з благоустрою Чернівецької міської ради (т.1 а.с.153).

Відповідно до висновку за матеріалами перевірки ЄО №21819 від 03.10.2017 року (т.1 а.с.18, 176), старшим інспектором ювенальної превенції поліції Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області майором поліції Любківським М.Г. здійснено перевірку повідомлення про те, що в квартирі АДРЕСА_1 постійно перебувають неповнолітні діти без нагляду дорослих. У ході даної перевірки встановлено, що власником квартири є ОСОБА_5 , свою квартиру на тимчасове утримання він дав синові ОСОБА_1 та його цивільній дружині, яка в даній квартирі викладає курси іноземних мов для дітей, а в іншій половині квартири проводяться ремонтні роботи. Перевірку по даному факту припинено, копії матеріалів перевірки направлено в УЗЕ в Чернівецькій області для проведення перевірки та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Як убачається з копії листа №3769/39/123/01-2017 від 22.11.2017 року (т.1 а.с.178), працівниками УЗЕ в Чернівецькій області ДЗЕ НП розглянуто матеріали перевірки та встановлено, що в квартирі НОМЕР_1 ОСОБА_7 як фізична особа - підприємець проводить заняття із вивчення англійської мови, в тому числі й дітьми, квартиру орендує у ОСОБА_1

Згідно копії висновку за результатами розгляду матеріалів ЖЕО №21872 від 18.10.2017 року (т.1 а.с.19, 173) ДОП Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ст. лейтенант поліції Бальон В.Г. розглянув матеріали та встановив, що 04.10.2017 року надійшло колективне звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 із проханням прийняти міри до ОСОБА_1 , який в квартирі НОМЕР_1 без дозволу сусідів створив курси англійської мови для дітей, а також проводить незаконну реконструкцію помешкання та балкону, що стало приводом для звернення. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 відмовився надати будь-які пояснення в порядку статті 63 Конституції України. Подальшу перевірку припинено, направлено повідомлення в Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради для реагування, в ДПІ ГУ ДФС у м. Чернівці та в Департамент освіти і науки Чернівецької ОДА.

Як убачається з копії листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради №КО-467/18-1/15.3-17 від 30.11.2017 року (т.1 а.с.48, а.с.169), Інспекція здійснила позапланову перевірку та встановила, що в квартирі проводяться ремонтні роботи з перепланування, а саме: демонтовано перегородку між приміщенням житлової кімнати (32-6) та приміщеннями кухні (32-7) та коридору (32-1), на частині площі ванної (32-9) обладнано вбиральню, за рахунок частини площі ванної (32-9) та вбиральні (32-8) обладнується суміщений санвузол, демонтовано комору (32-2) та виконані роботи по заміні балконної плити та його огородження із збереженням існуючих геометричних розмірів. Крім того, в приміщеннях житлових кімнат (32-3) та (32-5) встановлені парти. За усною інформацією, наданою ОСОБА_1 , в зазначених кімнатах його дружиною надаються послуги з репетиторства іноземних мов, при цьому після завершення всіх ремонтних робіт указана квартира буде використовуватись, в тому числі, з метою проживання.

Згідно копії листа Інспекції з благоустрою при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради №456 від 28.03.2018 року (т.1 а.с.155), під час розгляду звернення сміття після ремонту квартири, за складоване на дворовій території зазначеної адреси, прибране та вивезене.

Відповідно до копії листа Головного управління ДФС у Чернівецькій області №681 від 01.11.2017 року (т.1 а.с.158), у ході обстеження квартири АДРЕСА_1 було встановлено перебування в квартирі ОСОБА_7 , яка є фізичною особою-підприємцем та орендує вказане приміщення згідно договору оренди від 20.08.2017 року в ОСОБА_1 .

Згідно з копією листа ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» №34/3572 від 01.11.2017 року (т.1 а.с.160), уповноваженими працівниками Чернівецького РЕМ було здійснено виїзд за вказаною вище адресою, однак порушень виявлено не було.

Листом ПАТ «Чернівцігаз» від 23.10.2017 року (т.1 а.с.162) повідомило, що газопостачання використовується тільки у побутових цілях, а тому відсутні підстави для припинення газопостачання.

Відповідно до копії листа КП «Чернівціводоканал» №13/5618 від 20.10.2017 року (т.1 а.с.164), під час комісійного обстеження 06.10.2017 року встановлено, що облік води в приміщенні квартири АДРЕСА_1 здійснюється згідно показників індивідуального приладу обліку води, порушень водовідведення та водопостачання не виявлено.

Відповідно до статті 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність.

У частині четвертій статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно статті 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Отже, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації ( частина перша статті 277 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (часина перша, пункт четвертий частини другої статті 23 ЦК України).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Положеннями статті 30 Закону України «Про інформацію» визначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку.

Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalem v. Austria, no. 26958/95, n. 43.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що інформація, яка викладена у зверненнях відповідачів до Управління патрульної поліції в місті Чернівці, Шевченківського відділення поліції Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, КП «Чернівціводоканал», ЖРЕПу №14, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради, ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго», Головного управління ДФС у Чернівецькій області, ПАТ «Чернівцігаз» щодо незаконності його дій, є неправдивою та принижує його честь і гідність.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

Звернення до правоохоронного чи державного органу із заявою або скаргою про неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган наділений владними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом санкцій до правопорушника, у розумінні ст. 277 ЦК України не може розцінюватись як поширення неправдивих відомостей, якщо не встановлено, що фактично метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем у порушення вказаних норм не доведено, що інформація, яка викладена у зверненнях відповідачів до органів державної влади, містила в собі відомості про події та явища, яких не існувало взагалі, була спрямована на те, щоб принизити честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин справи та контексту інформації щодо позивача, зокрема вказівки на незаконність його дій, яка викладена у зверненнях, є реалізацією права відповідачів, передбаченого статтею 40 Конституції України, метою якого було встановити правомірність дій позивача щодо реконструкції помешкання та використання житла для здійснення підприємницької діяльності.

Посилання апелянта на те, що відповідачами розповсюджено недостовірні відомості щодо дій позивача серед інших мешканців будинку, на висновки суду не впливають, оскільки така інформація містить критичну оцінку дій позивача, що є правом особи на вільне висловлювання своїх поглядів і є оціночним судженням.

Судом не встановлено, що метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1 , а, отже, не може розцінюватись як поширення неправдивих відомостей.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги немає.

Представником відповідачів ОСОБА_6 заявлено клопотання про стягнення з позивача на користь відповідачів витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи додано договір про надання правової допомоги №1/27851/18 від 05 листопада 2018 року, укладений між адвокатом Дрищенюк М.М. та відповідачем ОСОБА_2 (том 2 а.с. 16), договір про надання правової допомоги №8/27861/18 від 06 грудня 2018 року, укладений між адвокатом Дрищенюк М.М. та відповідачем ОСОБА_3 (том 2 а.с. 22) та договір про надання правової допомоги №7/27860/18 від 06 грудня 2018 року, укладений між адвокатом Дрищенюк М.М. та відповідачем ОСОБА_4 , за умовами яких адвокат зобов`язується надати правову допомогу клієнтам у судах всіх інстанцій.

До клопотання про стягнення витрат на правову допомогу в апеляційній інстанції додано ордер серії ЧЦ №38768 на надання правової допомоги ОСОБА_2 в Чернівецькому апеляційному суді від 05.11.2018 року адвокатом Дрищенюк М.М., ордер серії ЧЦ №38769 на надання правової допомоги ОСОБА_3 в Чернівецькому апеляційному суді від 06.12.2018 року адвокатом Дрищенюк М.М., ордер серії ЧЦ №38770 на надання правової допомоги ОСОБА_4 в Чернівецькому апеляційному суді від 06.12.2018 року адвокатом Дрищенюк М.М.

Крім того, надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на суму 4627 грн 50 коп., з якого вбачається, що вартість робіт на представництво в апеляційному суді складає 629 грн за 1 год.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу, акту прийому-передачі виконаних робіт від 17 вересня 2019 року замовнику ОСОБА_2 надані послуги: ознайомлення з апеляційною скаргою - одна година вартістю 629 грн, написання відзиву на апеляційну скаргу - 3 години вартістю 1887 грн, участь у засіданні - 30 хв вартістю 314 грн 50 коп. Загальний розмір витрат на оплату послуг адвоката за вказаний об`єм робіт складає 2830 грн 50 коп.

На виконання договору про надання правової допомоги адвокат Дрищенюк М.М. прийняла від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2830 грн 50 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 17 вересня 2019 року, копією прибуткового касового ордера №б/н від 17 вересня 2019 року.

Згідно розрахунків витрат на правову допомогу, актів прийому-передачі виконаних робіт від 17 вересня 2019 року замовникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надані послуги: ознайомлення з апеляційною скаргою - 30 хв вартістю 314 грн 50 коп., написання відзиву на апеляційну скаргу - 1 год вартістю 629 грн, всього на суму 943 грн 50 коп. на кожного. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сплатити зазначені кошти на користь адвоката, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера №б/н від 17 вересня 2019 року, копіями прибуткового касового ордера №б/н від 17 вересня 2019 року.

З протоколів судового засідання апеляційного суду вбачається, що адвокат Дрищенюк М.М. приймала участь в судових засіданнях в якості представника відповідачів тривалістю 30 хв.

Надані документи відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України є належними доказами на підтвердження витрат за надання професійної правничої допомоги адвоката Дрищенюк М.М. під час розгляду справи в апеляційному суді.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги позивача, з останнього на користь відповідачів слід стягнути витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесені ними за час розгляду справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2830 гривень 50 копійок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 943 гривні 50 копійок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк