ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/598/18 Номер провадження 22-ц/814/329/19Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

секретар: Лимар О.М.

за участю представника відповідачів - адвоката Малеки І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про визнання договору недійсним та відшкодування шкоди.

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 про визнання договору недійсним та відшкодування шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 10 березня 2016 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області було ухвалено рішення по справі №536/386/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Піщанська сільська рада Кременчуцького району, Відділ Держземагенства у Кременчуцькому районі, Відділ державної реєстрації права на нерухоме майно Реєстраційної служби Кременчуцького РУЮ про знесення самочинного будівництва, усунення перешкод в користуванні об'єктом права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, відновлення (встановлення) твердої межі земельної ділянки в натурі (на місцевості),стягнення витрат на знесення гаража, стягнення судових витрат.

Зазначеним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_7 було задоволено в повному обсязі, а саме ухвалено:

Знести самовільно збудований гараж розміром 6,10x4,10 метрів, що розташований за адресою по АДРЕСА_1, (ОСОБА_3.), частина якого збудована на земельній ділянці площею 11 кв. м. по АДРЕСА_1, (ОСОБА_4.) власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 за рахунок коштів ОСОБА_3, який здійснив самочинне будівництво. (абз. 1)

Привести у такий спосіб самовільно зайняту під гаражем частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 до попереднього та придатного для використання за цільовим призначенням стану. (абз. 2)

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, 11 807 грн. - на відшкодування витрат на знесення за рахунок коштів ОСОБА_3 самовільно збудованого ним по АДРЕСА_1 гаражу розміром 6.10x4.10 м., частина якого збудована на належній ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 земельній ділянці площею 11 кв. м. (абз. 3)

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4 перешкод в знесенні ним за рахунок коштів ОСОБА_3 самовільно збудованого ним по АДРЕСА_1 гаражу розміром 6,10 x 4,10 метрів, частина якого збудована на належній ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 земельній ділянці площею 11 кв. м. (абз. 4)

Зобов'язати ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту ним частину належної ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1, від точки «В» до точки «Г» плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого 22.10.1998 року на ім'я ОСОБА_8, площею 134 кв. м., в тому числі під частиною самовільно збудованого гаражу площею 11 кв. м, яка в додатку №1 до Висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №6/10-15 від 20.07.2015 року, що виконана судовим експертом Шлапак С.Л., позначена штриховкою червоного кольору. (абз. 5)

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_4 перешкоди в користуванні, володінні, розпорядженні належною йому земельною ділянкою по АДРЕСА_1, в точках «В» - «Г» Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного, акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 22.10.1998 року на ім'я ОСОБА_8, площею 134 кв. м, в тому числі під частиною самовільно збудованого гаражу площею 11 кв. м, яка в додатку №1 до Висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №6/10-15 від 20.07.2015 року, що виконана судовим експертом Шлапак С.Л.,позначена штриховкою червоного кольору.(абз. 6)

Відновити (встановити) тверду межу земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 на праві власності, із суміжною земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 та знаходиться в користуванні ОСОБА_3, згідно даних які містяться у Плані зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 22.10.1998 р. на ім'я ОСОБА_8, від точки «В» до точки «Г», та даних кадастрового плану, плану меж землеволодіння «Технічної документації із землеустрою 2014 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1» від точки «Б» до точки «В», даних кадастрового плану, плану меж землеволодіння «Технічної документації із землеустрою 2014 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства на території АДРЕСА_1» від точки «Б» до точки «В». (абз. 7). Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені ним по справі документально підтверджені наявними у справі квитанціями судові витрати в сумі 4 452 грн. 60 коп. (абз. 8)

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року по справі №536/386/15-ц вищевказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Задля примусового виконання рішення суду ОСОБА_4 судом були видані виконавчі листи за наведеними вище абзацами 3, 4, 5, 6, 8 резолютивної частини рішення суду. Згідно довідки №536/386/15-ц/1180/2018 від 19 лютого 2018 року Кременчуцького районного суду за 1, 2 абзацами резолютивної частини рішення суду виконавчі листи не видавалися.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України « Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Не зважаючи на відсутність виконавчого листа, 27 грудня 2017 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір №12-17 на виконання робіт по демонтажу об'єкту нерухомості.

Згідно з п.1.1. даного Договору ОСОБА_4 доручає СПД ОСОБА_5 на виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року по справі №2/535/386/15-ц виконання робіт із знесення (роботи по демонтажу об'єкту нерухомості) збудованого розміром 6,10x4,10 метрів, що збудований за адресою по АДРЕСА_1 й частина якого збудована на земельній ділянці за адресою по АДРЕСА_1 Полтавської області. Виконання цього договору відбуватиметься в присутності державного виконавця (інших, залучених ним, осіб) в провадженні або на виконанні якого знаходиться виконавчий лист за вказаним рішенням суду, а також за узгодженими попередньо з державним виконавцем: дати, часу виконання відповідних будівельних (з демонтажу) робіт.

Таким чином, позивач вважає, що укладаючи даний договір, ОСОБА_4 ввів в оману СПД ОСОБА_5 щодо наявності виконавчого листа по даній справі, тобто щодо істотних умов договору.

При цьому вказував, що згідно висновку судового експерта №8-18 від 28 лютого 2018 року ОСОБА_10 «в результаті дослідження будівлі гаража, розташованого в АДРЕСА_1 встановлено, що в будівлі гаража демонтовано один скат покрівлі та даху, зруйновано частину цегляних фронтонів, частково зруйновано стіни із цегли, на вцілілих стінах із цегли пішли діагональні тріщини, дах та покрівля мають великий прогин.»

Також, експерт зазначив, що вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для відновлення будівлі гаража, розташованого в АДРЕСА_1 становить 33 884 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

За наведених обставин просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір №12-17 на виконання робіт по демонтажу об'єкту нерухомості, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на його - ОСОБА_3 користь майнову шкоду в сумі 33 884 грн.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 08 лютого 2019 року про виправлення описки, - у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вказував, що укладаючи договір на виконання робіт по демонтажу об'єкту нерухо-мості, ОСОБА_4 ввів в оману СПД ОСОБА_5 щодо наявності виконавчого листа по даній справі в частині знесення самочинного гаража, тобто щодо істотних умов договору.

Вважає, що суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про наявність виконавчого провадження щодо знесення гаражу та підстав для укладання відповідного договору, що не відповідає обставинам справи. Тому, на його думку, суд помилково не застосував до спірних правовідносин норми ч. 2 ст. 216, 541 ЦК України та безпідставно відмовив у задоволенні його позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 - не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відпо-відача, який брав участь у судовому засідання апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року, по справі №536/386/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва, усунення перешкод в користуванні об'єктом права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, відновлення (встановлення) твердої межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), стягнення витрат на знесення гаража, позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено /а. с. 42-45/.

Вирішено: знести самовільно збудований гараж розміром 6,10x4,10 метрів, що розта-шований за адресою по АДРЕСА_1, (ОСОБА_3.), частина якого збудована на земельній ділянці площею 11 кв. м по АДРЕСА_1, (ОСОБА_4.) власни-ком земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 за рахунок коштів ОСОБА_3, який здійснив самочинне будівництво. (абз. 1)

Привести у такий спосіб самовільно зайняту під гаражем частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 до попереднього та придатного для використання за цільовим призначенням стану. (абз. 2)

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, 11807 грн. - на відшкодування витрат на знесення за рахунок коштів ОСОБА_3 самовільно збудованого ним по АДРЕСА_1 гаражу розміром 6.10x4.10 м., частина якого збудована на належній ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 земельній ділянці площею 11 кв. м. (абз. 3)

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4 перешкод в знесенні ним за рахунок коштів ОСОБА_3 самовільно збудованого ним по АДРЕСА_1 гаражу розміром 6,10x4,10 метрів, частина якого збудована на належній ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 земельній ділянці площею 11 кв. м. (абз. 4)

Зобов'язати ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту ним частину належної ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1, від точки «В» до точки «Г» плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого 22 жовтня 1998 року на ім'я ОСОБА_8, площею 134 кв. м, в тому числі під частиною самовільно збудованого гаражу площею 11 кв. м, яка в додатку №1 до Висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи №6/10-15 від 20 липня 2015 року, що виконана судовим експертом Шлапак С.Л., позначена штриховкою червоного кольору. (абз. 5)

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_4 перешкоди в користуванні, володінні, розпорядженні належною йому земельною ділянкою по АДРЕСА_1, в точках «В» - «Г» Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного, акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 22.10.1998 року на ім'я ОСОБА_8, площею 134 кв. м, в тому числі під частиною самовільно збудованого гаражу площею 11 кв. м, яка в додатку № 1 до Висновку судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 6/10-15 від 20.07.2015 року, що ви-конана судовим експертом Шлапак С.Л., позначена штриховкою червоного кольору.(абз. 6)

Відновити (встановити) тверду межу земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 на праві власності, із суміжною земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 та знаходиться в користуванні ОСОБА_3, згідно даних які містяться у Плані зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 22.10.1998 р. на ім'я ОСОБА_8, від точки «В» до точки «Г», та даних кадастрового плану, плану меж землеволодіння «Технічної документації із землеустрою 2014 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території АДРЕСА_1» від точки «Б» до точки «В», даних кадастрового плану, плану меж землеволодіння «Технічної документації із землеустрою 2014 року щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства на території АДРЕСА_1» від точки «Б» до точки «В». (абз. 7)

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені ним по справі документально підтверджені наявними у справі квитанціями судові витрати в сумі 4 452 грн. 60 коп. (абз. 8)

З метою примусового виконання рішення суду ОСОБА_4 судом були видані виконавчі листи за наведеними вище абзацами 3,4,5,6, 8 резолютивної частини рішення суду.

Згідно довідки №536/386/15-ц/1180/2018 від 19 лютого 2018 року Кременчуцького районного суду за 1, 2 абзацами резолютивної частини рішення суду виконавчі листи не видавалися.

Не зважаючи на відсутність виконавчого листа за 1, 2 абзацами резолютивної частини вищевказаного рішення суду, 27.12.2017 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір №12-17 на виконання робіт по демонтажу об'єкту нерухомості.

Згідно з п. 1.1. даного Договору ОСОБА_4 доручає СПД ОСОБА_5 на виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року по справі № 2/535/386/15 - виконання робіт із знесення (роботи по демонтажу об'єкту нерухомості) збудованого розміром 6,10x4,10 метрів, що збудований за адресою по АДРЕСА_1 й частина якого збудована на земельній ділянці за адресою по АДРЕСА_1. Виконання цього договору відбуватиметься в присутності державного виконавця (інших, залучених ним, осіб) в провадженні або на виконанні якого знаходиться виконавчий лист за вказаним рішенням суду, а також за узгодженими попередньо з державним виконавцем дати, часу виконання відповідних будівельних (з демонтажу) робіт.

Вирішуючи спір по суті, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд вірно виходив з того, що твердження позивача про те, що укладаючи даний договір, ОСОБА_4 ввів в оману СПД ОСОБА_5 щодо наявності виконавчого листа по даній справі, тобто щодо істотних умов договору, - не ґрунтується на належних доказах та вимогах закону.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Так, за нормами ст. 3 ЦК України, однією з загальних засад цивільного судочинства є свобода договору.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 215 ЦК наводить підстави недійсності правочину.

Згідно вимог статті 204 ЦК - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом вірно встановлено, що приводом укладання ОСОБА_4 з ФОП ОСОБА_5 договору на виконання робіт по демонтажу об'єкту нерухомості було рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року у справі №536/386/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва, усунення перешкод в користуванні об'єктом права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, відновлення (встановлення) твердої межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), стягнення витрат на знесення гаражу, судових витрат.

Зі змісту резолютивної частини рішення слідує, що його виконання зі знесення самовільно збудованого гаражу суд поклав на самого стягувача - ОСОБА_4

Рішення суду в цій резолютивній часині не містить зобов'язального характеру для боржника, дії із виконання покладає на стягувача ОСОБА_4, що не передбачає видачу виконавчого листа. Звідси вірним є висновок суду, що в цій частині рішення суду має виконуватися ОСОБА_4 самостійно.

Таким чином, вірним є висновок суду про те, що укладання ОСОБА_4 з ФОП ОСОБА_5 договору на виконання робіт по демонтажу об'єкту нерухомості відповідає нормам права, що встановлюють/гарантують свободу договору для сторін, зокрема: зміст такого договору, його умови ґрунтуються на правових нормах прописаних для договору підряду (позивач не є стороною такого договору); не порушує законних прав та інтересів третіх осіб, в тому числі позивача.

За змістом ч. 5 ст. 11 ЦК - у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Приписи частини 1 статті 15 ЦК передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1-2 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи вищевикладене та зміст позовної заяви, наведені у позові обставини та обґрунтування, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав щодо визнання не-дійсним укладеного ОСОБА_4 з ФОП ОСОБА_5 договору на виконання робіт по демонтажу об'єкту нерухомості; такий договір не порушує прав ОСОБА_3 Викона-ння договору із демонтажу об'єкту нерухомості не завдає йому шкоди, оскільки вказаний в договорі предмет є таким, що направлений на виконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року у справі №536/386/15-ц.

Оскільки інші позовні вимоги є похідними від вимоги про визнання договору недійсним, суд обґрунтовано відмовив також у їх задоволенні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Дряниця Ю.В.

Пилипчук Л.І.