РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Кремінна

Справа № 414/30/19

Провадження № 2/414/140/2019

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів на час навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів на час навчання.

В обґрунтування позову зазначається, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 21.04.2015 у справі № 414/582/15-ц (провадження № 2/414/261/2015) відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав стосовно їх доньки ОСОБА_7, а позивача ОСОБА_2 за цим рішенням було призначено піклувальником за його неповнолітньою онукою.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 26.05.2015 у справі № 414/860/15-ц з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 до досягнення дитиною повноліття. 02.12.2018 ОСОБА_5 досягла повноліття, у звязку з чим стягнення аліментів було припинено.

На даний час ОСОБА_7 навчається на першому курсі Інституту педагогіки і психології Державного закладу «Луганський національний університет імені ОСОБА_8» за спеціальністю «Соціальна робота. Практична психологія» за державним замовленням, освітній ступень бакалавр.

Позивач утримує повнолітню дитину відповідачів виключно за власні кошти, однак цих коштів на утримання онуки йому не вистачає, оскільки відповідачі не надають будь-якої матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, хоча мають таку можливість, оскільки ОСОБА_5 працює неофіційно у приватних осіб, ОСОБА_3 проходить службу в лавах Збройних Сил України. В той же час, аліменти відповідачі нікому не платять.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідачів аліменти на його користь на час навчання онуки в розмірі 1/4 частини від заробітку кожного відповідача, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання.

Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги вони визнають.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надійшло, відзиву на позов не подала.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося, а справа розглядалася за наявними письмовими матеріалами.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно, повно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 народилася 02 грудня 2000 року в м. Кремінна Луганської області та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно з рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 21 квітня 2015 року у справі № 414/582/15-ц (провадження № 2/414/261/2015) відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав стосовно їх доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивача ОСОБА_2 за цим рішенням суду було призначено піклувальником ОСОБА_7 Зазначене рішення суду набрало законної сили 06.05.2015 (а.с. 5-6).

За розпорядженням голови Кремінської районної державної адміністрації № 250 від 06 травня 2015 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 8).

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 26 травня 2015 року у справі № 414/860/15-ц (провадження № 2/414/346/2015) з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Таким чином, 02 грудня 2018 року ОСОБА_5 досягла повноліття, у звязку з чим стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання було припинено.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Кремінської міської ради Луганської області № 8716 від 29.12.2018 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, станом на 29.12.2018 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом із позивачем за зазначеною адресою зареєстрована та проживає його онука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що також підтверджується актом про встановлення фактичного місця проживання останньої від 03.01.2019 (а.с. 10, 11).

У довідці директора ДЗ «Луганський національний університет імені ОСОБА_8» № 273 від 07.09.2018 ОСОБА_7 навчається на першому курсі за денною формою навчання за спеціальністю "Соціальна педагогіка. Практична психологія" за державним замовленням з освітнім ступенем бакалавра (а.с. 9).

Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Із досліджених у судовому засіданні позовної заяви та письмових доказів судом було встановлено (і зазначені обставини не заперечувалися сторонами), що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є донькою відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5, на даний час досягла віку 18 років (і в той же час їй не виповнилося 23 років), продовжує навчатися на контрактній основі у ДЗ «Луганський національний університет імені ОСОБА_8» та потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, яку позивач у повному обсязі самостійно надавати не має змоги. Позивач надає матеріальну допомогу своїй онуці у звязку із продовженням навчання останньою, однак зазначена обставина не знімає обовязку з відповідачів як батьків брати участь у наданні такої допомоги доньці, оскільки, зокрема, відповідач ОСОБА_3 не заперечував наявності в нього такої можливості, визнавши позовні вимоги у відповідній письмовій заяві, наданій суду.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 надав суду письмову заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання позову відповідачем. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, враховуючи всі встановлені обставини справи, беручи до уваги принципи розумності та справедливості, а також з урахуванням визнання позову відповідачем ОСОБА_3, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на час навчання їх повнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) кожного з відповідачів щомісяця, починаючи стягнення з 04.01.2019 і до припинення навчання ОСОБА_7, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Що стосується стягнення аліментів з відповідачів у розмірі, не меншому, ніж 50 відсотків прожитковому мінімуму, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на нормах закону на нормах закону на нормах закону. В той же час, норма щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, закріплена у ч. 2 ст. 182 СК України, стосується лише дітей, якими відповідно до діючого законодавства є особи, які не досягли повноліття (вісімнадцятирічого віку), у той час як онука позивача ОСОБА_7 є повнолітньою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У пункті 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 зазначається, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивача при зверненні з позовом до суду було звільнено від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у рівних частинах на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн, а саме по 384,20 грн з кожного.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) аліменти на час навчання повнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) ОСОБА_3 щомісяця, починаючи стягнення з 04 січня 2019 року і до припинення ОСОБА_7 навчання (у Луганському національному університеті імені ОСОБА_8), але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) аліменти на час навчання повнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) ОСОБА_5 щомісяця, починаючи стягнення з 04 січня 2019 року і до припинення ОСОБА_7 навчання (у Луганському національному університеті імені ОСОБА_8), але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030101; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 2151; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 384,20 грн (трьохсот вісімдесяти чотирьох гривень двадцяти копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030101; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 2151; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 384,20 грн (трьохсот вісімдесяти чотирьох гривень двадцяти копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми виплат за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Безкровний