Справа № 336/7279/18
Пров. № 2/336/867/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району до ОСОБА_1, третя особа управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, про стягнення безпідставно сплаченої соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 27168 грн. 27 коп. надмірно сплаченої суми адресної допомоги особі зі статусом внутрішньо переміщеної.

В позові зазначив, що в провадженні управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району перебуває облікова справа по призначенню щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відносно ОСОБА_1, якій на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 в період з листопада 2014 року по лютий 2016 року була призначена та виплачувалася допомога як внутрішньо переміщеній особі у сумі 1768 грн. на місяць. Усього за вказаний період відповідач отримала зазначеної допомоги у сумі 27162 грн. 27 коп. В силу п. 6 вказаної Постанови, якою встановлений «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога не призначається, зокрема, у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Разом з тим на імя чоловіка відповідача ОСОБА_2 до часу призначення вказаної допомоги, а саме: 2 жовтня 2014 року, в публічному акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» відкритий банківський рахунок, вартість вкладу на якому перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що суперечить наведеним вимогам Постанови № 505.

У звязку з викладеним просить стягнути з відповідача надмірно сплачену суму грошової у загальному розмірі 27168 грн. 27 коп.

Представник позивача до суду не зявився, надавши письмове звернення про задоволення позову і розгляд справи у його відсутність, яке містить згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

За зазначених обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу без участі представника позивача.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення справи, до суду не зявилася, заяви про вирішення спору у її відсутність не надала.

Вказані обставини зумовили проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Оцінивши доводи позову, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з таких міркувань.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, отримує адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як особа зі статусом внутрішньо переміщеної у відповідності до «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. В період з листопада 2014 року по лютий 2016 року ОСОБА_1 була призначена та виплачувалася допомога як внутрішньо переміщеній особі у сумі 1768 грн. на місяць. Усього за вказаний період відповідач отримала зазначеної допомоги у сумі 27168 грн. 27 коп. (а. с. 13).

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Виключення з цього правила в силу ст. 1215 ЦК України становлять безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З наведених положень законодавства випливає, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених статтею 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню, тобто сукупність перелічених у вказаній статті обставин виключає повернення цих виплат.

В силу п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається, зокрема, у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Вирішуючи спір, суд не може констатувати наявність сукупності передумов для залишення надміру виплаченої адресної допомоги на користь відповідача, оскільки, як зазначено судом, переплата адресної допомоги сталася внаслідок недобросовісної поведінки набувача, яка не повідомила про наявність банківського вкладу в розмірі понад десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рахунку фінансової установи у її чоловіка.

Таким чином, у відсутність однієї зі складових, лише сукупність яких може бути підставою для неповернення пенсії, суд погоджується з ґрунтовністю позовних вимог.

З огляду на правовідносини сторін суд знаходить всі підстави для застосування наведеної норми матеріального права, що тягне за собою задоволення позову.

Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. 15, 16, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, , до ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, , 27168 грн. 27 коп. безпідставно отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, 1762 грн. судового збору, перерахувавши грошові кошти на розрахунковий рахунок № 8395, отримувач управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, УДКСУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя, МФО 820172, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення

Суддя О.В. Щаслива