Справа №639/6398/18
Провадження №2/639/577/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кузнецової А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_4,в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в загальному розмірі 15 450 грн., які складають половину витрат на ортодонтичне лікування у розмірі 9 000 грн., витрат на стоматологічне лікування в сумі 4 750 грн. і половини витрат на оплату за курси англійської мови в сумі 1 700 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_3 посилається на те, що вона перебувала у відносинах з відповідачем, від їх стосунків народилася дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відразу після народження дитини стосунки між сторонами припинились. Дитина проживає з позивачем та її чоловіком - ОСОБА_1, з яким вона зареєструвала шлюб 08.11.2008 року і має неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5 в 11 класі, останній рік навчається в школі, готується до складання ЗНО та вступу до вищого навчального закладу, у звязку з чим потребує додаткових занять з викладачами. Також дитина навчається на курсах англійської мови, відвідує басейн. Крім того, дитина потребує додаткових матеріальних витрат, в тому числі на одяг та взуття, шкільне приладдя, розваги та відпочинок. Позивач вказує, що її з чоловіком сімейного бюджету не вистачає на забезпечення гармонійного фізичного та інтелектуального розвитку сина. Відповідач ніколи не брав участі у вихованні та утриманні спільної дитини. ОСОБА_3 зазначає, що при сплаті позивачем аліментів у сумі 3 000 грн. на місяць забезпечується рівність при несенні обовязку утримання дитини. Крім того, в період з 06.02.2016 року по 10.07.2017 рік ОСОБА_5 проходив ортодонтичне лікування в стоматологічній клініці «Сімейна стоматологія». Вартість цього лікування склала 18 000 грн. Також, в жовтні 2018 року ОСОБА_5 проходив стоматологічне лікування, вартість якого склала 9 500 грн., що підтверджують докази: квитанція № 467228 від 12.10.2018 року - 500 грн.; квитанція № 467232 від 15.10.2018 року 1 200 грн.; квитанція № 467229 від 17.10.2018 року 1 100 грн.; квитанція № 467292 від 18.10.2018 року 1 600 грн.; квитанція № 467233 від 19.10.2018 року - 600 грн.; квитанція № 467236 від 22.10.2018 року 1 600 грн.; квитанція № 467296 від 23.10.2018 року 1 100 грн.; квитанція № 467238 від 24.10.2018 року - 800 грн.; квитанція № 467297 від 25.10.2018 року 1 000 грн. Також позивачем в жовтні 2018 року було сплачено 3 400 грн. за курси англійської мови, що підтверджується квитанцією від 29.10.2018 року. Таким чином, додаткові витрати на дитину, які позивачем були сплачені, складають 30 900 грн., половину з яких в розмірі 15 450 грн. позивач просить стягнути з відповідача.

У звязку з викладеним, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на утримання дитини. Призначено судове засідання.

На адресу Жовтневого районного суду м. Харкова 07.02.2019 року за вх. №3433 від відповідача ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що вимоги позивача він визнає лише у частині стягнення аліментів на дитину і тільки частково. Решту позовних вимог вважає незаконними, необґрунтованими та безпідставними. Так, позивач просить суд стягувати з нього на її користь аліменти на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень на місяць з подальшою індексацією, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.При цьому вона посилається на положення ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, у тому числі ст. 182. Відповідач зазначає, що спільна дитина здорова. Будь-які медичні документи, які б свідчили про зворотне, позивачем не надані, і таких документів взагалі не існує. Протягом семи з половиною років поспіль відповідач позбавлений офіційного місця роботи і стабільного заробітку. Востаннє він офіційно працював з 20.07.2011 року по день звільнення 11.10.2011 року у приватній фірмі «Алєкс-3» на посаді оператора голкопробивного устаткування. Позивач зазначає, що у відповідача немає будь-яких утриманців, що не відповідає дійсності, адже на його утриманні перебуває непрацездатна мати, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка з 17.10.2017 року отримала інвалідність третьої групи за загальним захворюванням (діабет, інсулінова залежність), потребує придбання ліків, батьки розлучені, з матірю відповідач проживає разом. Ніякого рухомого або нерухомого майна, незалежно від його вартості, у відповідача немає, і про зворотне позивач навіть не зазначає. У якості доказів своїх вимог позивач надала суду копії свідоцтв про народження дитини, свідоцтва про одруження за 2008 рік з ОСОБА_1, довідки приватного стоматологічного кабінету «Сімейна стоматологія» від 15.07.2017 року про проходження сином з 06.02.2016 року по 10.07.2017 року ортодонтичного лікування (брекет-системи) на суму 18 000 гривень, дев'ять квитанцій цієї ж приватної клініки, але за період з 12.10.2018 року по 25.10.2018року включно на загальну суму 9500 гривень.З тексту позовної заяви зрозуміло, що перші два пункти позивач не відносить до додаткових витрат на дитину, хоча вона їх називає саме додатковими, однак до суми стягнення, як додаткових, не включає. Тому, на думку позивача, додаткові витрати на дитину складаються з встановлення у приватній клініці брекет-системи з подальшим (через рік і три місяці) стоматологічним лікуванням у томуж лікувальному закладі, курсів англійської мови і відвідування басейну. Однак відповідач вважає, що жодний з цих трьох пунктів не має ніякого відношення до витрат, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) у розумінні положень ст. 185 СК України. По-друге, матеріали справи навіть не містять жодного доказу про відвідування дитиною басейна і вартості цього заходу.Відвідування дитиною курсів англійської мови у розумінні положень ст. 185 СК України також немає ніякого відношення до витрат, викликаних особливими обставинами. Що стосується встановлення дитині брекет-системи і стоматологічноголікування на загальну суму 27500 гривень, то це не є наслідком хвороби або каліцтва дитини, а є наслідком бажання позивача естетично поліпшити зовнішність хлопчика. Насамперед слід зазначити, що матеріали справи не містять жодного медичного документу, з якого вбачалось би, що дитина потребує такого стоматологічного втручання в результаті якоїсь хвороби або травми, їх наслідків. За відсутності таких медичних рекомендацій неможливо вважати витрати на стоматологічне лікування дитини такими, що викликані особливими обставинами. Приймаючи до уваги вищенаведене, відповідач вказує, що йому боляче і неприємно навіть читати, що він нібито, ніколи не брав участі у вихованні та утриманні дитини.На його думку, вимоги позивача, викладені у позовній заяві у частині аліментів у розмірі 3000 гривень на місяць, явно завищені. Якихось письмових доказів або якогось обґрунтування розрахунку саме такої суми аліментів позивачем не надано. Також незрозуміло на підставі чого і відповідно до яких доказів позивач стверджує, що при сплаті аліментів саме в розмірі 3000 гривень на місяцьзабезпечується їх рівність при несенні обов'язку по утриманню дитини.Тому, враховуючи, що дитина здорова, що на його утриманні є тяжкохворамати-інвалід, що у нього немає роботи і стабільного заробітку, що він не має ніякого рухомого або нерухомого майна і грошових коштів, відповідач вважає, щостягненню з нього підлягає сума аліментів в розмірі 50 відсотків прожитковогомінімуму на дитину відповідного віку, тобто 1014 гривень на місяць.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача ОСОБА_2 надала пояснення, відповідно до письмових пояснень відповідача, проти позову в частині стягнення аліментів заперечувала частково, стосовно стягнення додаткових витра на утримання дитини заперечувала в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився 04.11.2002 року, про що зроблений відповідний актовий запис №61 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №239299, виданого 04.02.2003 року. Батьками дитини зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.6).

08.11.2008 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уклали шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №1885 і підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №109057, виданим 08.11.2008 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Проскурніна» (а.с. 7).

Відповідно до копії довідки лікаря Приватного стоматологічного кабінету «Сімейна стоматологія» від 15.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 з 06.02.2016 року по 10.07.2017 року проходив ортодонтичне лікування в стоматологічній клініці «Сімейна стоматологія» на загальну суму склала 18 000 грн. (а.с.8).

На підтвердження того, що ОСОБА_5 в жовтні 2018 року проходив стоматологічне лікування, вартість якого склала 9 500 грн., позивачем долучені копії квитанцій, а саме: квитанція № 467228 від 12.10.2018 року - 500 грн.; квитанція № 467232 від 15.10.2018 року 1 200 грн.; квитанція № 467229 від 17.10.2018 року 1 100 грн.; квитанція № 467292 від 18.10.2018 року 1 600 грн.; квитанція № 467233 від 19.10.2018 року - 600 грн.; квитанція № 467236 від 22.10.2018 року 1 600 грн.; квитанція № 467296 від 23.10.2018 року 1 100 грн.; квитанція № 467238 від 24.10.2018 року - 800 грн.; квитанція № 467297 від 25.10.2018 року 1 000 грн. (а.с.9-11).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІІ-ВЛ №484359 виданим 27.01.1981 року, актовий запис №903, ОСОБА_4 народився 24.12.1980 року. Батьками зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с. 30).

З копії довідки №695185 вбачається, до ОСОБА_7, 03.08.1962 року, народження є інвалідом третьої групи (а.с.33).

Однак, під час розгляду даної справи ОСОБА_7 померла, що визнано учасниками справи в судовому засіданні.

Відповідно до копії трудової книжки серії ЕВ №976367 вбачається, що ОСОБА_4 востаннє офіційно працював з 20.07.2011 року по день звільнення 11.10.2011 року у приватній фірмі «Алєкс-3» на посаді оператора голкопробивного устаткування (а.с.35-36).

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Крім того, статтею 185 СК України передбачена участь батьків у додаткових витратах на дитину, а саме вказано, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позивач, з якою проживає неповнолітня дитина, має право на отримання аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі. Відповідач у своїх письмових поясненням частково визнав позовні вимоги, в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1 014 грн. на місяць. При цьому, відповідачем доведено факт того, що він вже тривалий час не має постійного доходу, офіційно не працює, не має стабільного заробітку та не має рухомого чи нерухомого майна, що не спростовано позивачем та її представником під час розгляду справи. За таких умов суд не має підстав стягувати аліменти навіть в рекомендованому СК України розмірі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, суд враховує, що позивач, звертаючись з позовною вимогою про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, надала докази на підтвердження вартості витрат, але не подала суду належних доказів на підтвердження існування особливих обставин, якими викликані такі витрати (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), у звязку з чим суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частинні задоволенню не підлягають через їх недоведеність.

Таким чином, задовольняючи позов частково, в розмірі половини заявлених позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір, від якого позивач звільнена.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 4, 5,11-13, 76-81, 128, 131, 133, 141, ч.4 ст. 223, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-181, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття 04.11.2020 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві гривні) 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає та зареєстрована за адресою: 61004, АДРЕСА_1;

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії МТ №214481, виданий Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 25.01.2012 року, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61020, м. Харків, вул. В.Фігнер, буд. 18.

Повне рішення складено 01.04.2019 року.

Суддя Н.В. Баркова