Дата документу 11.04.2019 Справа № 554/6082/18
Провадження № 2/554/923/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача НАСК «ОРАНТА» - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_4 про стягнення 35 006 грн. 01 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, а також судових витрат, посилаючись на те, що 03 серпня 2017 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м.Полтава по вул.Героїв АТО, на перехресті з вулицею Матвієнко, рухаючись прямо, порушуючи вимоги ДЗ 3.21 «В»їзд заборонено», внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з належним йому автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5. Відповідно до постанови суду ОСОБА_5 винним у вчиненні ДТП не визнаний, а винним визнано ОСОБА_4 Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», тому ним було подано заяву до страховика про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_4 Відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило йому страхове відшкодування у сумі 35006 грн. 01 коп., не відшкодованими залишилися збитки на суму 35006 грн. 01 коп., з посиланням на те, що виплата відбулася у розмірі 50 %, оскільки експертизою встановлено обопільне порушення водіями ПДР України. Вважає, що підстави для зменшення страхової виплати у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» були відсутні, тому змушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року відкрите провадження по справі.

Від відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 13 вересня 2016 року ОСОБА_4 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» дійсно був укладений договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9779933 на автомобіль НОМЕР_1. Строк дії з 14 вересня 2016 року по 13 вересня 2017 року, страхова сума 200 000 грн. за шкоду, заподіяну життю та здоров»ю потерпілих, 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну потерпілих. Внаслідок ДТП, яка сталася 03 серпня 2017 року за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, забезпеченого в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», та «КІА Сеrato», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 04 серпня 2017 року власником транспортного засобу «КІА Сеrato», д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_3 було подано заяву про страхове відшкодування та наступного дня розпочато страхове розслідування. Враховуючи суперечність одержаної інформації щодо обставин ДТП, страховиком у відповідності до п.34.4 ст. 34 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку було замовлено авто технічне дослідження експертній установі ТОВ «Експертна компанія «ІНДЕКС». Згідно висновку експерта ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України обома учасникам цієї пригоди. Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, визначена у розмірі 70 012 грн. 02 коп., ОСОБА_3 було виплачено половину вказаної суми, оскільки ДТП сталося з вини обох водіїв. Посилання позивача на постанову суду, якою закрито провадження по справі щодо ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки справа розглянута без участі представника НАСК «ОРАНТА», без проведення авто технічної експертизи, обмежуючись лише запереченнями водія щодо провини та визнанням вини іншого учасника ДТП. Також зазначив, що згідно положень ч.5 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені стосовно певної особу рішенням у адміністративній справі, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, підстави для задоволення позову відсутні.

ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, який ухвалою суду від 10 вересня 2018 року залишено без розгляду (том 1 а.с.167).

Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що обставини ДТП, на які посилається водій ОСОБА_5, повністю співпадають із схемою ДТП, що зазначена цим водієм в Повідомленні про ДТП та в протоколі БР № 074272. Разом з тим, співробітники поліції, які прибули на місце ДТП невірно кваліфікували дії обох водіїв, внаслідок чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 124 КУпАП щодо ОСОБА_5 В подальшому в ході судового розгляду справи вина останнього була спростована, зокрема, фотоматеріалами, показами свідків та водія ОСОБА_4, який повністю визнав свою вину у вчиненому правопорушенні. Таким чином, ОСОБА_5 було визнано невинним та провадження по справі закрито, у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов»язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також не вбачає підстав для врахування висновку експерта, оскільки він протирічить вимогам ПДР. Жодних невідповідностей у показах водіїв немає. Експертиза проводилася за відсутності позивача, без врахування його пояснень, чим були порушені його права.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких позов не визнав, вказав, що до моменту зіткнення керований ним автомобіль рухався по головній дорозі (вул.Героїв АТО), тоді як водій ОСОБА_5 рухався по другорядній дорозі (вул.Матвієнко). Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення, його було визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, тобто за невиконання вимог дорожнього знаку 3.21 «В»їзд заборонено». На ОСОБА_5 складено протокол за ст. 124 КУпАП. На місці події ОСОБА_5 визнав той факт, що не надав дорогу керованому ним автомобілю та не заперечував своєї вини у вчиненні ДТП. У судове засідання ОСОБА_5 прибув із адвокатом і змінив свою позицію. Оскільки він не був обізнаний у законодавстві, то протистояти не зміг та визнав свою провину у скоєнні ДТП і недотриманні д.з. 3.21 ПДР. В той же час не визнавав, що ДТП сталося лише з його вини. Експертним висновком спростовуються обставини, встановлені судом під час розгляду справи № 554/6299/17, а саме недоведеність вини ОСОБА_5 Він дійсно проїхав на знак 3.21 «В»їзд заборонено», однак це не відміняє вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу», які не виконав ОСОБА_5 Таким чином, дійсними обставинами ДТП доводиться обопільна вина обох водіїв, а тому рішення НАСК «ОРАНТА» щодо виплати страхового відшкодування є законним.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року витребувано з Октябрського районного суду м.Полтави матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП № 554/6299/17 та викликано у судове засідання судового експерта ТОВ «Експертна компанія «ІНДЕКС» ОСОБА_6 (том 1 а.с.168).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні 31.10.2018 позов не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях. В подальшому у судові засідання не з»являвся, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи (том 1 а.с.236, 252).

Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 серпня 2017 року о 16.15 сталася ДТП за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, та «КІА Сеrato», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5 Власником автомобіля НОМЕР_2, є ОСОБА_3.

В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_2,отримав механічних пошкоджень, що підтверджується Протоколом (актом) огляду транспортного засобу від 22.01.2018 року, складеного 07.08.2017 року аварійним комісаром ОСОБА_7 (а.с.56), а також довідкою № 131365 про дорожньо-транспортну пригоду від 10 серпня 2017 року, виданою УПП в м.Полтава (том 1 а.с.55).

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», забезпечений транспортний засіб Аudi А4», д.н.з. НОМЕР_4, що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9779933 від 13 вересня 2016 року.

Згідно з цим Полісом страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 тис. грн, розмір франшизи - 0 грн., Строк дії полісу з 14 вересня 2016 року до 13 вересня 2017 року (том 1 а.с.41).

04 серпня 2017 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернувся водій транспортного засобу «КІА Сеrato», д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_5 з Повідомленням про ДТП, в якому зазначив, що винним в настанні події являється ОСОБА_4 (том 1 а.с.42).

В цей же день 04 серпня 2017 року ОСОБА_3, власник транспортного засобу «КІА Сеrato», д.н.з. НОМЕР_3. Звенувся із заявою про страхове відшкодування до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с.44).

07 серпня 2017 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» подав Повідомлення про ДТП страхувальник ОСОБА_4, в якому винним визначив ОСОБА_5 (том 1 а.с.45).

Згідно постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 21 вересня 2017 року, провадження по справі відносно ОСОБА_5 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (том 1 а.с.12).

Водій ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено стягнення у сумі 255 грн., за те, що 03.08.2017 року о 16.15 в м.Полтаві, по вул.Героїв АТО, 34, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В»їзд заборонено», здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п.8.1 ПДР, д.з.3.21 Додатку 1 (том1 а.с.46).

Враховуючи суперечність інформації одержаної страховиком щодо обставин ДТП, останнім у відповідності до вимог п.34.4 ст. 34 Закону України № 1961-ІV для визначення причин настання страхового випадку було замовлено авто технічне дослідження експертній установі ТОВ «Експертна установа «ІНДЕКС».

Згідно висновку № 0260 від 31 жовтня 2017 року експертного дослідження обставин ДТП, складеним судовим експертом ТОВ «Експертна установа «ІНДЕКС» ОСОБА_6, в даній дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_5 вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходилися в причинному зв»язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Невідповідність дій водія автомобіля НОМЕР_6, ОСОБА_4 вимогам дорожніх знаків 5.7.1 та 3.21 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходилися в причинному зв»язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (том 1 а.с.98-102).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини шостої статі 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи, що постановою суду в діях ОСОБА_5 встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася лише з вини водія ОСОБА_4, який порушив вимоги дорожніх знаків 5.7.1 та 3.21 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв»язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому судом враховано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5, судом досліджувалася схема місця ДТП, фотоматеріали, допитувався свідок ОСОБА_4, який повністю визнав свою вину у вчиненому правопорушенні.

Доводи відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що постанова суду від 21.09.2017 року не повинна братися до уваги судом, так як справа розглянута без участі представника НАСК «ОРАНТА» та без проведення автотехнічної експертизи, судом відхиляються з огляду на наступне.

Так, висновок № 0260 від 31 жовтня 2017 року експертного дослідження обставин ДТП складений судовим експертом ТОВ «Експертна установа «ІНДЕКС» ОСОБА_6 вже після розгляду справи у суді. Постанова суду від 21.09.2017 року набрала законної сили та ніким не оскаржена, а тому є обов»язковою для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої винесена постанова. При розгляді справи про відшкодування шкоди, як наслідок ДТП, суд не може переоцінюватися докази винності чи невинності особи із врахуванням нових доказів, які не були предметом судового дослідження.

Суд також вважає хибним посилання представникаПАТ «НАСК «ОРАНТА» на застосування норм частини п»ятої статті 82 ЦПК України до даних правовідносин, оскільки її вимоги стосуються адміністративних справ, тобто справ, які розглядаються в порядку Кодексу адміністративного судочинства, а не Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов»язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов'язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № ВІ 0349ВІ-14.08/5 № 7781 від 14 серпня 2017 року, проведеного на підставі результатів технічного огляду від 07 серпня 2017 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_5, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 41 289 грн. 36 коп. (том 1 а.с.66-70).

З розрахунку страхового відшкодування від 01 листопада 2017 року вбачається, що сума страхового відшкодування становить 30 247 грн. 19 коп. , підстава для зменшення розміру страхового відшкодування обопільна вина (том 1 а.с.72).

Вказаний розмір страхового відшкодування сплачений на користь потерпілого ОСОБА_3 02 листопада 2017 року за страховим актом № ОЦВ-17-7781/1 (том 1 а.с.73).

На підставі додаткових оглядів, проведено додаткові ремонтні калькуляції, на підставі яких вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні визначена у розміру 70 012 грн. 02 коп., що слідує із розрахунку страхового відшкодування від 14 грудня 2017 року (а.с.88). Різниця страхового відшкодування у сумі 4 758 грн. 82 коп. доплачена ОСОБА_3 , що підтверджено страховим актом № ОЦВ-17-7781/2 від 18.12.2017 р. (том 1 а.с.89).

З листа ПАТ «НАСК «ОРАНТА» вбачається, що ОСОБА_3 було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 35006, 01 грн., оскільки відповідно до висновку № 0260 від 31.10.2017 року з ТОВ «Експертна компанія «ІНДЕКС» ДТП сталася внаслідок порушення ПДР ОСОБА_5 та ОСОБА_4М (том 1 а.с.40).

Вказаний розмір шкоди 70 012, 02 грн. не перевищує ліміт відповідальності страховика 100 000 грн., а тому, враховуючи, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4, який застрахував цивільну відповідальність у ПАТ «НАС «Оранта», матеріальна шкоди підлягає стягненню із ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_3 у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 КУпАПта стягує із ПАТ «НАСН «ОРАНТА» на корись ОСОБА_3 судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. та витрат, пов»язаних з розглядом справи, а саме пов»язаних із залученням експерта у сумі 1400 грн., що підтверджено квитанціями (том 1 а.с.1, том 2 а.с.5). Доказів сплати витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7048 грн. позивачем не надано, тому в стягнені судових витрат у цій частині суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.12, 81,139, 141, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 35 006 грн. 01 коп., судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. та витрат, пов»язаних з розглядом справи, а саме пов»язаних із залученням експерта у сумі 1400 грн., а всього 37 110 грн. 81 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_3, місце проживання: 36000 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7.

Відповідач Публічне акціонерне товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», місце знаходження: 02081 м.Київ, вул.Здолбунівська, 7-Д, .

Відповідач ОСОБА_4, 38600 Полтавська область, смт Котельва, пров.Пушкіна, 13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8.

Повне рішення складено 16 квітня 2019 року.

Суддя Л.І. Савченко