Справа № 569/1784/19
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді Тимощука О.Я.,
при секретарі Рибачик О.А.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Величко Л.Б.,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що 27 вересня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1489 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 .
Спільне життя з відповідачем не склалося. У неї з відповідачем різні сімейні, моральні та життєві цінності. Через постійні непорозуміння вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні доньки та в її утриманні не приймає. Просить розірвати шлюб, доньку - ОСОБА_3 залишити їй на виховання, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача судові витрати.
Позивачка та її представник адвокат Величко Л.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять суд їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди позивача.
Суд, заслухавши думку позивача та її представника адвоката Величко Л.Б., дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1489 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально.
Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини.
У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що ОСОБА_2 має відмінний стан здоров`я, офіційно працює, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 768,40 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі ст.ст. 110, 112, 141, 180, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 7, 10, 76, 141, 244-245, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 27 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1489 - розірвати.
Доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір`ю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в прибуток держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук