Справа № 177/1803/18
Провадження № 2/177/165/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Маракуца І. В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в інтересах малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просила суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона з 12.08.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Однією сім'єю не проживають з 27 грудня 2013 року та рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Зазначає, що з моменту фактичного припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин, тобто з 27.12.2013 року, вони разом не проживають, дитина проживає разом з нею. Спорів щодо місця проживання дитини між ними не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею. Весь цей час відповідач життям сина не цікавиться, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже 6 років, він не пам'ятає свого батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Також в спілкуванні з нею відповідач ніколи не питав про сина та не цікавився ним.

Крім того, зазначає, що відповідач особисто був присутнім на засіданні ради опіки та піклування та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав оскільки не має ні наміру ні бажання займатися вихованням та розвитком сина, а також не бажає спілкуватися з ним. У зв'язку з чим органом опіки та піклування Глеюватської сільської ради складено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судді від 04 жовтня 2018 року позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до підготовчого засідання.

11 січня 2019 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 45,46,47). Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано.

Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації, Органу опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання також не з'явилися, надали заяви, кожен окремо, про розгляд справи за відсутності їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 36, 53).

Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, її представника, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1» під час реєстрації шлюбу 18.09.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 30).

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2011 року, який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року розірвано, дружина після розірвання шлюбу змінено прізвище дружини з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якого є відповідач по справі ОСОБА_3, що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 4 (а.с. 7).

З довідки-розрахунку від 22.01.2019 року, виданої Криворізьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, вбачається, що ОСОБА_3 станом на 01.01.2019 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 42774,43 грн. за виконавчим листом № 177/1133/14-ц від 05.06.2014 року, видним Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 62-63).

Як зазначила позивач в позовній заяві та підтвердив в судовому засіданні її представник, з моменту фактичного припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин, тобто з 27.12.2013 року, вони разом не проживають, дитина проживає разом з нею. Спорів щодо місця проживання дитини між ними не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею. Весь цей час відповідач життям сина не цікавиться, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, жодного разу не відвідував батьківські збори у дитячому садочку На сьогоднішній день дитині вже 6 років, він не пам'ятає свого батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні з нею відповідач ніколи не питав про сина та не цікавився ним, що також підтвердили в судовому засіданні, допитані в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надав.

В поясненнях наданих ОСОБА_3 Раді органу опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 03.07.2018 року, зазначено, що він не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на його утримання не сплачує та дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина (а.с. 13).

З акту обстеження умов проживання від 22.06.2018 року, складеного спеціалістами у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради, вбачається, що малолітній ОСОБА_4 проживає без реєстрації разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, Дніпропетровська область, умови проживання дитини задовільні (а.с. 9).

З довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-сад) № 206» Криворізької міської ради від 14.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує навчальний заклад з липня 2014 року, хлопчик виховується в неповній сім'ї з матір'ю ОСОБА_1, мати приділяє багато уваги, зусиль для всебічного розвитку свого сина, завжди відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами сина. Батько дитини вихованням хлопчика не займається, в дитячому закладі не з'являється (а.с. 11).

В характеристиці наданої КЗШ № 125 зазначено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є учнем 1-В класу Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 125, проживає разом з мамою ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_10, вихованням дитини займається мати та вітчим. Мати постійно підтримує контакт з учителем, завжди реагує на його рекомендації, бере активну участь у громадському житті класу та школи. Батько дитини ОСОБА_3, у школу не приходив, навчанням сина не цікавився і дитина про нього не згадує (а.с. 61).

З характеристики від 28.05.2018 року на ОСОБА_3 наданою депутатом Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_11, вбачається, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з батьками, розлучений, має малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, але з сином після розірвання шлюбу не спілкується, не займається його вихованням, матеріально не допомагає, має заборгованість по сплаті аліментів. ОСОБА_3 на даний час не працю, зрідка вживає алкогольні напої (а.с. 8).

Згідно висновку ради опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, рада опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,

коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,

її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не

забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування

дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову

виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року.

Частина 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Таким чином, у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина, оскільки відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, не надає їй моральної підтримки, повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, крім того, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що надав заяву до ради опіки та піклування, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки, позов задоволено то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 704, 80 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 155, 164, 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований: АДРЕСА_2, батьківських прав відносно його малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складений 13.03.2019.

Суддя: