Справа № 153/1761/18
Провадження № 22-ц/801/782/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Любинецька-Онілова А. Г.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокуСправа № 153/1761/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б.,Стадника І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №153/1761/18 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 лютого 2019 року про повернення позовної заяви, постановлену у складі судді Любинецької-Онілової А.Г.,

встановив:

В листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 14 січня 2010 року в розмірі 11268, 95 грн.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 лютого 2019 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» визнано неподаною та повернуто позивачу з підстав неусунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, на підтвердження чого надав накладну кур'єрської доставки Міст Експрес НОМЕР_1, тоді як суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року у встановлений судом строк.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо.

Згідно із ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що 28 листопада 2018 року до Ямпільського районного суду надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року позовну заяву, подану АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху з підстав, що вона не відповідає ст. 175 ЦПК України, а саме позов пред'явлено до фізичної особи, яка померла до дня його пред'явлення, а спірні правовідносини допускають правонаступництво, проте позовна заява не містить імені, місця проживання чи перебування, поштового індексу, реєстраційного номера облікової картки платника податку за його наявності або номера і серії паспорта, номерів засобів зв'язку та адреси електронної пошти відповідача (відповідачів), який (які) є спадкоємцем (спадкоємцями) відповідача ОСОБА_3 і такими, що прийняли спадщину.

Позивачу надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

Копію ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року отримано банком 16 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 46).

З підстав, що станом на 11 лютого 2019 року позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у наданий судом строк, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

На підтвердження виконання вимог ухвали суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» додав до апеляційної скарги накладну кур'єрської доставки Міст Експрес НОМЕР_1, з якої видно, що 27 грудня 2018 року було відправлено пакет документів (відповідь суду №5203) на адресу м. Ямпіль, отримувач: Ямпільський районний суд Вінницької області (а.с. 55).

Зазначена накладна, сама по собі не є належним доказом усунення недоліків позовної заяви у встановлений ухвалою від 18 грудня 2018 року строк, оскільки не містить жодної інформації про зміст поштового відправлення та відношення його цивільної справи № 153/1761/18.

В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які надійшли від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали (зокрема, заява про усунення недоліків, нова редакція позовної заяви тощо), не додано таких документів і до апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч.ч.1,4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки позов пред'явлено до фізичної особи, яка померла до пред'явлення позову, а в порушення вимог ст. 1281 ЦК України в позовній заяві не вказано відомостей про спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3

Такі висновки суду суперечать вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як видно з матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_3 з підстав порушення кредитного зобов'язання відповідачем, правові підстави обґрунтовував статтями 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, які регулюють відносини належного виконання зобов'язання за кредитним договором його сторонами.

Статтею ж 1281 ЦК України регулюються загальні правила пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину.

З системного аналізу вищевказаних норм матеріального права видно, що вимоги до боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави.

Зобов'язання позивача звернутися з позовом до спадкоємців боржника, визначивши їх відповідачами за позовом, зумовлює необхідність зміни підстав позову, що є порушенням принципу диспозитивності цивільного судочинства щодо права позивача самостійно визначати як предмет та підстави позову, так і відповідачів за таким позовом.

Не допускається відмова у відкритті провадження у справі чи

залишення заяви без руху з підстав пред'явлення позову до неналежного відповідача.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_3 помер 20 березня 2018 року, що підтверджується копією актового запису про смерть №9 від 22 березня 2018 року, виданого виконавчим комітетом Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, тобто за вісім місяців до пред'явлення зазначеного позову.

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч.4 ст. 25 ЦК України припинена.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, провадження у справі до особи, яка померла до звернення з відповідним позовом, не може бути відкрите.

Таким чином, залишаючи позовну заяву без руху і як наслідок повертаючи її заявнику, суд першої інстанції належним чином не з'ясував предмет та підстави позову, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про залишення позовної заяви без руху та подальше повернення позову з підстав її невиконання.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа направленню для продовження розгляду з метою вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374, 379, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 лютого 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник