Дата документу 30.10.2019 Справа № 319/976/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 319/976/19Головуючий у 1-й інстанції Ходько В.М.
Пр. № 22-ц/807/3205/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Кримської О.М.

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК» на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК» (надалі Банк) та державного реєстратора Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича про визнання незаконним рішення державного реєстратора та скасування запису про реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.в.м.с. 1-2), в якому просив визнати незаконним рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О., індексний номер: № 45665954 від 20.02.2019 року та скасувати запис про реєстрацію права власності №30423088 від 20.02.2019 року.

Також, у серпні 2019 року до суду від ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову (а.в.м.с. 5-6), в якій останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення загальною площею 313,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що на даний час належить АТ «УКРСОЦБАНК».

Заява обґрунтована тим, що відповідач набув право власності на вказане нежиле приміщення, звернувши стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань. Заявник вважає, що здійснення реєстратором запису у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, є незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси, тому відповідач по справі АТ «УКРСОЦБАНК», як власник вказаного об`єкта нерухомого майна на даний час, знаючи що його право власності оскаржується заявником в суді, може здійснити відчуження спірного нерухомого майна з тих міркувань, що в разі задоволення позову предмет позову у АТ «УКРСОЦБАНК» буде відсутній, що унеможливлює виконання рішення суду, а також з метою отримання прибутку у вигляді грошових коштів за відчужене нерухоме майно. Також у разі задоволення позовної заяви позивач зможе поновити своє право власності на спірне нерухоме майно, а в разі його відчуження АТ «УКРСОЦБАНК» до винесення рішення суду виконати вказане рішення буде неможливо й заявник змушений буде знову звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено суддю суду першої інстанції Ходько В.М. (а.в.м.с. 3).

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2019 року (а.в.м.с. 25) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення загальною площею 313,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «УКРСОЦБАНК» (, юридична адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150) на праві приватної власності; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 27-34) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.в.м.с. 37).

В автоматизованому порядку суддею Кримською О.М. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку тривалою хворобою останньої (а.в.м.с. 47-48).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.в.м.с. 45), справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.с. 49).

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.в.м.с. 65-74).

Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 30 жовтня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.в.м.с. 58-64) всі учасники цієї справи, не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута апеляційним судом протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження (ст. 371 ч. 1 ЦПК України).

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга АТ «УКРСОЦБАНК» не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цій справі, керувався ст. ст. 149-153, 157, 259-261 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до ст. 149 ч.ч. 1, 2, ст. 153 ч. 1 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Одним з видів забезпечення позову, зазначених у ст. 150 ЦПК України є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову відповідає вимогам процесуального закону щодо форми та змісту (ст. 151 ЦПК України) та порядку її подання (ст. 152 цього Кодексу).

Із матеріалів справи, зокрема долучених до заяви, встановлено що власником об`єкта нерухомого майна, а саме нежилого приміщення загальною площею 313,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.06.2019 р. №171025354 є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК». Відповідно до зазначеної інформаційної довідки підставою виникнення права власності є іпотечний договір № 278, серія та номер 4394, виданий 20.12.2007 року, видавник: Куйбишевська державна нотаріальна контора. Тобто було забезпечено іпотекою грошову вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Право власності кредитора на вказане нежиле приміщення зареєстровано за АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРСОЦБАНК» державним реєстратором Ільющенковим С.О. виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомого майна з метою недопущення здійснення відповідачем по справі АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРСОЦБАНК» до винесення рішення суду, відчуження спірного нерухомого майна, що у разі задоволення позову унеможливить виконання у майбутньому рішення суду, а тому порушить право заявника на ефективний захист його прав як позивача по справі.

Метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення загальною площею 313,7 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що на даний час належить АТ «УКРСОЦБАНК», передбачений нормами чинного законодавства, є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами, він має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, тому не може призвести до порушення прав та законних інтересів, як позивача так і відповідача.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки встановлено достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги Банку не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

В силу вимог ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову як до пред`явлення позову, так й на будь-якій стадії розгляду справи.

Встановлено, що вжиті у цій справі заходи забезпечення позову (накладення арешту на предмет спору вищезазначене іпотечне нерухоме майно) не є тотожними задоволенню заявлених у цій справі вищезазначених позовних вимог позивача ОСОБА_1 (про визнання незаконним рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О., індексний номер: № 45665954 від 20.02.2019 року та скасування запису про реєстрацію права власності №30423088 від 20.02.2019 року).

Тому, судом першої інстанції постановлено ухвалу, яка предметом апеляційного оскарження на теперішній час, з дотриманням вимог ст. 150 ч. 10 ЦПК України.

І, навпаки, вжиті лише на час розгляду цієї справи судом у цій справі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими у цій справі вищезазначеними позовними вимогами позивача ОСОБА_1 та не порушують прав Банку, не є втручанням в господарську діяльність останнього.

Право власності та зокрема реєстрація останнього за Банком на вищезазначене нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення загальною площею 313,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом спору у цій справі, тому на вказану квартиру суд першої інстанції міг накласти арешт.

Оскільки, у виділених матеріалах цієї справи міститься інформація із Державного реєстру від 14.08.2019 року (а.в.м.с. 10 зворот), за змістом якої власником вищезазначеної квартири ще є відповідач у цій справі Банк, який може у будь-який час здійснити відчуження цієї квартири на користь третіх осіб.

Тому, при вищевикладених встановлених судом фактичних обставинах цієї справи, суд першої інстанції правильно вважав, що ненакладення арешту на це нерухоме майно у подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду у цій справі про задоволення позову позивача, поновлення прав позивача тощо, а ці обставини є підставами для забезпечення позову позивача у цій справі в силу вимог ст. 149 ч. 2 ЦПК України.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банка.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України у цій справі відсутні, Банком апеляційному суду не надані.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, встановлено, що Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір (а.в.м.с. 43).

Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача ОСОБА_1 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 вересня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 01.11.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кримська О.М.