Справа № 302/711/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 жовтня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

за участю секретаря Балаж Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Міжгірського районного суду від 11 жовтня 2018 року (у складі судді Кривки В.П.) за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у червні 2018 р.

Просив стягнути з відповідача на його користь:

-73483 грн. невиплаченої частини страхового відшкодування за укладеним 31.03.2017 р. між ним і ПАТ «Страхова компанія «Провідна» договору добровільного страхування майна фізичних осіб і відповідальності перед третіми особами «Провідна будинок «Універсал» № УД/ НОМЕР_1 /0708/17 із урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми (грошове зобов`язання);

-пеню у розмірі 0.01 % за кожен день прострочення, починаючи з 18.09.2017 р. по час вирішення судом цього спору, але не більше 5% від суми 73483 грн. заборгованості як невиплаченої частини страхового відшкодування за умовами укладеного 31.03.2017 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «Провідна» договору добровільного страхування майна фізичних осіб і відповідальності перед третіми особами «Провідна будинок «Універсал» № УД/0011724/0708/17.

Позов обґрунтував таким.

31.03.2017 р. між ним і ПАТ «Страхова компанія «Провідна» (надалі Страховик) був укладений договір добровільного страхування фізичних осіб і відповідальності перед третіми особами «Провідна будинок «Універсал» № УД/0011724/0708/17 терміном до 31.03.2018 р. (надалі Договір), згідно з яким було застраховано належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 на суму 420000 грн. (безумовна франшиза 4200 грн., страховий платіж 1176 грн.) і домашнє майно цього житлового будинку на суму 50000 грн. (безумовна франшиза 500 грн., страховий платіж 180 грн.).

31.03.2017 р. він повністю сплатив страхові платежі.

22.05.2017 р. указані житловий будинок і домашнє майно внаслідок пожежі були знищені, про що 24.05.2017 р. Страховик склав відповідний акт, а він як страхувальник подав останньому заяву про виплату страхового відшкодування.

18.09.2017 р. Страховик виплатив йому страхове відшкодування за житловий будинок у сумі 171324 грн., а 25.10.2017 р. страхове відшкодування за домашнє майно в сумі 49500 грн.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від 19.08.2017 р. вартість проведення відновлювальних робіт, необхідних для усунення наслідків пошкодження об`єкту (житлового будинку) становить 343530 грн. з ПДВ, або 286275 грн. без ПДВ, а вартість матеріального збитку з вирахуванням фізичного зносу становить 210629 грн. з ПДВ, або 175524 грн. без ПДВ.

Відповідно до звіту про незалежну ринкову вартість житлового будинку від 02.11.2017 р. ринкова вартість об`єкту (житлового будинку) без урахування земельного компоненту, на час настання страхового випадку становить 249007 грн.

Вважає, що страхове відшкодування за житловий будинок у розмірі 175524 грн. не відповідає умовам Договору, а саме: пунктам 15.1, 15.2.1., 15.2.1.1., 15.2.3., 15.2.5., 15.2.5.1.-15.2.5.4., 15.2.8. та 15.2.9.

Так, вартість витрат на відновлення майна (343530 грн.) є більшою за дійсну вартість майна на дату завдання збитків до настання страхового випадку (249007 грн.), а тому застраховане майно вважається знищеним. Застрахованого майна (частин майна) після настання страхового випадку, яке б мало цінність (у т. ч. придатне для подальшого використання або реалізації), не залишилося.

Оскільки дійсна вартість житлового будинку на час настання страхового випадку становила 249007 грн., а Страховиком виплачено йому лише 171324 грн. (з урахуванням франшизи), то останній зобов`язаний виплатити різницю у сумі 73483 грн. і понести майнову відповідальність за ст. 625 ч.2 ЦК України.

Рішенням Міжгірського районного суду від 11.10.2018 р. позов задоволено частково: стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 73483 грн. невиплаченої частини страхового відшкодування за договором від 31.03.2017 р. № УД/0011724/0708/17, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 2071.62 грн., пеню у розмірі 0.01% за кожен день прострочення виплати невиплаченої частини страхового відшкодування у сумі 2521.05 грн., а всього 78075.67 грн.; у решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить:

-змінити це рішення у частині стягнення з відповідача на його користь 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 2343.40 грн. і пені в розмірі 0.01% за кожен день прострочення виплати невиплаченої частини страхового відшкодування у сумі 2521.05 грн., стягнувши з відповідача на його користь 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 2071.62 грн. і пеню у розмірі 0.01% за кожен день прострочення виплати невиплаченої частини страхового відшкодування у сумі 2851.80 грн.;

-оскаржуване рішення у частині відмови в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 70000 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цієї вимоги.

Посилається на незаконність і необґрунтованість рішення суду в оскарженій частині.

Узагальнені доводи скарги зводяться до:

-неналежної оцінки доказів (акту огляду від 24.05.2017 р., звіту від 21.08.2017 р. та умов Договору);

-неправильне визначення судом дати, з якої починається прострочення боржником виконання грошового зобов`язання;

-невірне тлумачення судом умов Договору з питання відшкодування моральної шкоди, оскільки він просив стягнути моральну шкоду не в зв`язку зі страховим випадком, а через нечесну підприємницьку практику Страховика щодо нього.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

У апеляційній скарзі Страховик просить скасувати рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити і вирішити питання судових витрат.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріально та порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи скарги зводяться до такого:

-відповідно до умов Договору застраховане майно не може вважатися знищеним, оскільки вартість витрат на його відновлення (175524 грн.) не перевищує дійсну вартість такого майна (249007 грн.), а тому суд дійшов хибного висновку, що застрахований будинок є знищеним;

-суд не з`ясував вартості залишків застрахованого будинку та не поставив позивачу питання щодо призначення експертизи по визначенню вартості застрахованого будинку після події;

-суд не врахував, що Страховик діяв у межах, установлених Договором, а товарознавчі дослідження проведені згідно з чинним законодавством.

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, скарга Страховика задоволенню, а рішення скасуванню із ухваленням нового по суті спору, з таких мотивів.

Суд дійшов висновку, що відповідач на виконання узятих на себе зобов`язань, визначених п.6.1. Договору (страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у порядку та на умовах, визначених договором) мав визначити розмір страхового відшкодування відповідно до положень ст. 15.2.1.1. Договору.

При цьому так визначив до стягнення як невиплачену частину страхового відшкодування (прострочену сума): 249007 грн. (дійсна вартість житлового будинку на дату завдання збитків) 171324 грн. (виплачене відповідачем страхове відшкодування) + франшиза 4200 грн. = 73483 грн.

Розмір відповідальності за ст. 625 ЦК України визначений наступним чином: 343 дні (починаючи з 02.11.2017 р. день складання звіту оцінювача по день ухвалення судового рішення); 3% річних за 365 днів (за рік) прострочення від простроченої суми 73483*3:100 = 2204.49 грн.; розрахунок 3% річних до простроченої невиплаченої суми страхового відшкодування складає 2071.62 грн. (2204.49*343:365).

Пеня, передбачена Договором, складає 2521.05 грн. (7.35 грн. (0.01% до суми 73483 грн.) *343 (днів прострочення з 02.11.2017 р. по день ухвалення судового рішення).

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходив із того, що відшкодування моральної шкоди Договором (п.10.4.) не передбачено.

Апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції через їх невідповідність обставинам справи та письмовим доказам.

Неоспореними обставинами у справі є наявність договірних зобов`язань між сторонами, страховий випадок (пожежа), виплата страхового відшкодування за домашнє майно та виплата страхового відшкодування за житловий будинок у сумі 171324 грн.

Згідно з положеннями ст. 367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи ОСОБА_1 стосуються питань майнової відповідальності за ст. 625 ч.2 ЦК України (3% річних і пені) та відшкодування моральної шкоди, а доводи Страховика питання страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням (а не знищенням) майна.

За приписами п.6.1. Договору Страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у порядку і на умовах, визначених Договором.

Відповідно до вимог п.15.2., 15.2.1., 15.2.1.1., 15.2.3., 15.2.8.,15.2.8.1. Договору розмір збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку при страхуванні майна, визначається:

-у разі знищення застрахованого майна у розмірі дійсної вартості майна на дату завдання збитків до настання страхового випадку з вирахуванням дійсної вартості застрахованого майна (частин майна) після настання страхового випадку, якщо воно має певну цінність (в т. ч. придатне для подальшого використання або реалізації;

-застраховане майно вважається знищеним, якщо вартість витрат на відновлення майна дорівнює або більша дійсної вартості майна на дату завдання збитків до настання страхового випадку;

-у разі пошкодження застрахованого майна у розмірі поточної вартості витрат на відновлення з урахуванням ступеня, характеру пошкодження, зафіксованого у відповідному акті огляду пошкодженого майна, але не більше дійсної вартості застрахованого майна на дату завдання збитків до настання страхового випадку;

-сторони домовились, що з урахуванням п. 15.2.9. Договору дійсна вартість застрахованого майна визначається на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності про оцінку майна, з яким згоден Страховик, або наступним чином (порядок визначення дійсної вартості застрахованого майна): для конструктивних елементів, невід`ємних інженерних комунікацій та оздоблення житлового будинку (господарські будівлі та (або) споруди) у розмірі вартості придбання (створення) майна, подібного за функціональними, зовнішніми та вартісними характеристиками до пошкодженого (знищеного, втраченого) застрахованого майна, з урахуванням місця його розташування та особливості фізичного стану (зносу) застрахованого майна на дату завдання збитків до настання страхового випадку.

Доводи позовної заяви та висновки суду першої інстанції із питання виплати страхового відшкодування ґрунтуються на факті знищення майна (п.15.2.1.1. Договору).

Разом із тим, як видно зі звіту про незалежну оцінку вартості матеріального (майнового) збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 . б/ АДРЕСА_1 , від 21.08.2017 р. (а.с.58-72), вартість майнового збитку, завданого власнику майна, складає на дату оцінки 175524 грн.

При цьому опис об`єкта оцінки проводився на основі вивчення акту опису пошкоджень і даних технічної документації. Вивчення об`єкту оцінки проводилось виключно по наданих Замовником фотодокументах і по даних складеного ним акту огляду та опису основних пошкоджень. Пошкодженим майном, представленим до оцінки, є житловий будинок, що постраждав від впливу вогню і потребує проведення ремонтних робіт по відновленню елементів, які частково або повністю прийшли в непридатний фізичний стан для подальшого використання.

Указаним звітом застраховане майно (будинок) не визнане знищеним.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 53.70 кв. м ринкова вартість цього об`єкту нерухомого майна станом на 22.05.2017 р. без урахування вартості земельного компоненту складає 249007.

При цьому вказана сума ринкової вартості будинку не заперечується.

Згідно з п.16.5. Договору в разі виникнення спорів між сторонами про факт, обставини та причини настання страхового випадку, розмір збитку, кожна зі сторін має право замовити проведення експертизи. Експертиза проводиться за рахунок сторони, яка її замовила. Якщо за результатами експертизи буде встановлено, що відмова Страховика здійснити виплату страхового відшкодування (частину виплати страхового відшкодування)була необґрунтована,Страховик бере на себе частину витрат на експертизу, що відповідає співвідношенню суми, у виплаті якої було відмовлено, і суми відшкодування, виплаченої після проведення експертизи.

Однак, за наявності незгоди з розміром збитку позивач експертизу не замовляв і в судовому засіданні відповідного клопотання не заявляв.

Доводи позовної заяви та висновки суду першої інстанції по суті спірних правовідносин у частині страхового відшкодування ґрунтуються на неправильному розумінні умов договору та даних звіту про незалежну оцінку вартості матеріального (майнового) збитку від 21.08.2017 р., оскільки вартість проведення відновлювальних ремонтних робіт у сумі 343530 грн., на яку як на підставу заявленої вимоги посилається позивач, обчислена без урахування фізичного зносу (60%): 343530 грн. (з ПДВ) або 286275 грн. (без ПДВ) мінус 132902 грн. фізичного зносу (з ПДВ) або 110751 грн. (без ПДВ), що складає саме суму в розмірі 175524 грн. (без франшизи).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявленої вимоги про відшкодування 73483 грн. як невиплаченої частини страхового відшкодування, а також вимог про стягнення трьох процентів річних, пені та відшкодування моральної шкоди як похідних.

Згідно з положеннями ст. 263 ч.1, 2, 5 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає указаним вимогам.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги та відповідно до ст. 376 ч.1 п.1, п.4 ЦПК України оскаржене рішення суду належить скасувати, а в позові відмовити повністю.

Судові витрати (судовий збір у сумі 1171.14 грн.), понесені апелянтом у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1, п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити.

3.Рішення Міжгірського районного суду від 11 жовтня 2018 року скасувати.

4.У позові ОСОБА_1 відмовити.

5.Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 1171 (одну тисячу сто сімдесят одну) грн. 14 коп. у відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.

6.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

7.Повне судове рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Судді: