Справа № 206/7083/18
Провадження № 2/206/308/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2019 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя: Маштак К.С.
секретаря судового засідання: Мороза К.Т.
представника позивача: ОСОБА_1
представників третіх осіб: ОСОБА_2Л
ОСОБА_3
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 про призначення судово-медичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання батьківства,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання батьківства.
В підготовчому судовому засіданні представником третьої особи ОСОБА_3 заявлено клопотання про призначення судово-медичної експертизи. В обґрунтування клопотання представник зазначив, що третя особа ОСОБА_6 з позовними вимогами не згоден, вважає батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 може бути інша особа та для достовірного встановлення і підтвердження батьківства необхідне проведення судово-медичної експертизи ДНК, тобто генетичної ідентифікації. На вирішення експертизи просив поставити питання: Чи є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 біологічним батьком малолітньої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1? Проведення експертизи просив доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Експертної служби МВС України. Витрати на проведення експертизи та витрати, повязані з явкою сторін в експертну установу просив покласти на позивача у даній справі.
Представник третьої особи ОСОБА_10 підтримав заявлене ним клопотання, наполягав на його задоволенні, однак заперечував проти проведення експертизи в запропонованому представником позивача закладі та вважав додаткові поставлені представником позивача питання недоречними.
Представник третіх осіб ОСОБА_2 категорично заперечувала проти призначення експертизи, оскільки її висновки за зразками відібраним з щітки відповідача ОСОБА_5, не будуть відповідати дійсності, у звязку з відсутністю достовірних відомостей, що цією щіткою користувався саме відповідач. Також вважала, що вирішувати дане питання у відсутність відповідача недоречно.
Вислухавши клопотання представника третьої особи ОСОБА_3, думку інших учасників процесу, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Так, частиною 1 ст. 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідьно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ЦПК. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Як розяснив у п. 9 Постанови пленум Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК (аналогічна норма ст. 89 діючого ЦПК), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Крім того, на думку суду висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено і іншими доказами, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 591/6441/14-ц від 16.05.2018.
У відповідності до п. 2 постанови пленуму ВСУ № 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з'ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.
Суд враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна.
Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Таким чином, вирішуючи питання про призначення судово-медичної експертизи, суд зокрема, виходив із такого.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, зокрема, подавати суду клопотання та докази.
Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Відповідно до п. п. 2.5.1., 2.5.4., 2.5.5., 2.5.6. Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, судово-медична експертиза спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей проводиться з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від передбачених осіб на підставі законів наслідування властивостей людського організму методом геномної дактилоскопії, або шляхом дослідження групового поліморфізму антигенів, білків, ферментів тощо. Експертиза спірного батьківства проводиться в такій послідовності: а) ознайомлення з наданими документами; б) збір анамнезу (перенесені захворювання, трансфузії крові тощо); в) відбір крові і слини; г) аналіз крові, а при необхідності і слини; д) складання підсумку. Забір крові і слини в осіб, які проходять у справі, здійснюється тільки при одночасному їх прибутті до відділення. Експертиза спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей може бути проведена у випадку, коли одного з батьків чи дитини немає в живих, але є який-небудь біологічний матеріал від них (пляма крові, виділення, волосся тощо) чи медична документація з зазначенням групи крові.
Також, відсутні підстави для проведення судово-медичної експертизи на основі яких-небудь біологічних матеріалів відповідача ОСОБА_5 (плям крові, виділення, волосся тощо) чи медичної документації з зазначенням групи крові, оскільки у встановленому законом порядку його померлим не визнано, а відомості які б достовірно підтверджували факт його смерті в матеріалах справи відсутні.
Крім того, у суду виникає сумнів щодо можливості використання при проведенні судово-медичної експертизи висновку експерта №457, проведеного в ході розслідування кримінального провадження відкритого за фактом зникнення відповідача ОСОБА_5, оскільки достовірно не відомо, що біологічні зразки відібрані з вилученої зубної щітки, належали саме відповідачу ОСОБА_5, а не якійсь іншій особі.
Також до суду не надано підтверджень факт вилучення вищезазначеної зубної щітки саме у ОСОБА_5, тому вирішення питання щодо встановлення батьківства лише за результатами проведення такої експертизи не підтвердить/спростує в категоричній формі обставини, що підлягають доказуванню, фактичні дані та обставини що мають значення для справи, а також не надасть суду достовірні відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. В той же час доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України.
Не може залишатися поза увагою і суперечлива позиція представників однієї і тої третьої особи ОСОБА_6, яка не заявляє самостійних вимог, відсутність обґрунтування неможливості подання до суду висновку експерта складеного на замовлення учасника справи, відсутність належного обґрунтування необхідності призначення вищезазначеної експертизи та необхідності покладення на позивача витрат на проведення експертизи та витрат, повязаних з явкою сторін в експертну установу, а також недоречність вирішення питання щодо призначення експертизи у відсутність відповідача.
Отже, за відсутності будь-яких фактичних даних щодо смерті відповідача, спору щодо батьківства між позивачем та відповідачем, належного обґрунтування необхідності призначення та можливості проведення експертизи, суд вважає, що задоволення даного клопотання призведе до безпідставного затягування судового розгляду та порушення ст. ст. 6, 8 Конвенції.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для призначення судово-медичної експертизи.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 83, 103, 104, 105, 106, 260, 261, 263, 264 ЦПК України,
В задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 про призначення судово-медичної експертизи - відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.
Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Повне судове рішення у формі ухвали складено 17.04.2019.
Суддя К.С. Маштак