Єдиний унікальний номер 341/2316/18
Номер провадження 2/341/197/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю. Д.

при секретарі с/з: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галич цивільну справу за позовом представника Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

19.12.2018 року представник Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафу за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № 150-028-850-2-17-Г відповідач 18 грудня 2017 року отримала грошові кошти (кредит) у розмірі 28 026, 91 грн. на строк з 18.12.2017 року до 17.12.2020 року включно зі сплатою 15% річних.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором, станом на 01.08.2018 р. утворилась заборгованість у сумі 44 043, 14 грн., що складається із: залишкова сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) -26 564, 06 грн; залишок нарахованих та несплачених процентів 1 363, 62 грн.; залишок нарахованої та несплаченої комісії 3 503, 35 грн.; штраф за кредитним договором 12 612, 11 грн. Просив стягнути з ОСОБА_2 вказану суму заборгованості та судові витрати по справі.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Проте через канцелярію суду нею подано заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність представника, позов підтримує і просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Однак нею подано заяву, в якій позовні вимоги представника позивача визнає частково. Посилаючись на ті обставини, що погоджується сплатити тіло кредиту, проценти та комісію, штраф просить скасувати (а.с.49).

У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 18 грудня 2017 року між ПАТ «МЕГАБАНК», який з 31.10.2018 р. змінив назву на АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 150-028-850-2-17-Г відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти (кредит) у розмірі 28 026, 91 грн. на строк з 18.12.2017 року до 17.12.2020 року включно зі сплатою 15% річних (а.с.4)

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором, станом на 01.08.2018 р. утворилась заборгованість у сумі 44 043, 14 грн., що складається із: залишкова сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) -26 564, 06 грн; залишок нарахованих та несплачених процентів 1 363, 62 грн.; залишок нарахованої та несплаченої комісії 3 503, 35 грн.; штраф за кредитним договором 12 612, 11 грн. (розрахунок заборгованості а.с.17)

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Вимоги позивача не були виконані відповідачем та погашення на підставі договору не відбулось.

Таким чином, загальна заборгованість по кредитному договору станом на 01.08.2018 р. складає 44 043, 14 грн.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено.

Врахувавши наведене, суд вважає доведеним той факт, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором № 150-028-850-2-17-Г від 18.12.2017 р., а саме: залишкова сума заборгованості за кредитом 26 564, 06 грн., залишок нарахованих та несплачених процентів 1 363, 62 грн; залишок нарахованої та несплаченої комісії 3 503, 35 грн.

За правилами ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ст. 611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.2, ч.3 ст. 549).

За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань.

Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення штрафу за кредитним договором - слід відмовити, оскільки одночасне застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечить вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № 150-028-850-2-17-Г від 18.12.2017 року та те, що відповідач не подала суду відзиву на позовну заяву, жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. (меморіальний ордер № 1396-6 від 27.09.2018 року, а.с. 1).

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 549, 611, 612, 631, 634, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, у х в а л и в :

Позов представника Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Акціонерного Товариства «МЕГАБАНК» (юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ідентифікаційний код 09804119, МФО 351629) заборгованість за кредитним договором № 150-028-850-2-17-Г від 18.12.2017 року в розмірі 31 431 (тридцять одну тисячу чотириста тридцять одну ) гривні 03 коп., яка складається з: залишкова сума заборгованості за кредитом 26 564, 06 грн., залишок нарахованих та несплачених процентів 1 363, 62 грн; залишок нарахованої та несплаченої комісії 3 503, 35 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства «МЕГАБАНК» 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп. понесених позивачем судових витрат.

В задоволенні решта позовних вимог представника Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафу за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:ОСОБА_3