Справа № 484/1376/19
Провадження № 6/484/70/19
Ухвала

іменем України

03.04.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

при секретарі Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську Миколаївської області подання старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_1

без участі державного виконаця

встановив:

26.03.2019 року старший державний виконавець Павлова К.В. звернулась до суду з подання про розшук боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 по сплаті боргу по аліментам.

В обґрунтування зазначила, що за виконавчим листом № 2/444 від 05.08.2002 року виданого Первомайським районним судом Миколаївської області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зобовязаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх доходів, але не менше ніж Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 25.07.2002 року.

Зазначений виконавчий лист надійшов на виконання та було відкрито виконавче провадження АСВП № 4986022, про що державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно листа Кінецьпільської сільської ради боржник зареєстрований вул.. Квіткова (Піонерська), 73 с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області.

Згідно листа Регіонального сервісного центру від 19.10.2017 року за боржником значиться рухоме майно: мотоцикл, мопед та автомобіль.

Заборгованість боржника по аліментам станом на 01.03.2019 року складає 11135.20 грн. Згідно акта державного виконавця від 24.01.2019 року боржник за місцем реєстрації не проживає, місце проживання його невідомо. Крім того, зі слів стягувача державному виконавцю відомо, що боржник виїхав за межі України, про що ним також складено акт. Посилаючись на викладене просила подання про розшук боржника задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання надала виконавче провадження для огляду та заяву про слухання справи у її відсутність, просила подання задовольнити та оголосити розшук боржника ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши подання, додані до нього матеріали справи, матеріали виконавчого провадження дійшов слідуючого.

Судом встановлено, що 06.08.2002 року Первомайським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист по справі №2/444/2002 р. про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх доходів, але не менше ніж Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 25.07.2002 року.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у ОСОБА_5 10.11.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 1515816.

В 2017 року державним виконавцем Первомайського міськрайонного управління юстиції було здійснено запит до Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області щодо надання інформації про реєстрацію місце проживання боржника.

Згідно відповіді Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 01.11.2017 року № 1065 Корнейченко Олександр Леонідович зареєстрований вул.. Квіткова (Піонерська),73 с.Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області та за ним у привтній власності зареєстрований житловий будинок.

Станом на момент звернення державного виконавця до суду з відповідним поданням у ОСОБА_2 наявна заборгованість перед стягувачем в розмірі 11135 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. ст. 124,129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на виконавчу службу.

На підставі ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року N 1404-VIII (далі - Закон N 1404-VIII) в разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Тобто питання про оголошення розшуку боржника або дитини суд розглядає лише за поданням державного виконавця. Сторони та інші заінтересовані особи не мають права на звернення до суду з цього питання. Підставами для звернення державного виконавця до суду з поданням про оголошення розшуку боржника або дитини є відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (ст. 18 ч.1 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до п.1 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 року № 512/5, ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 4 розділу IХ Інструкції за неможливості з'ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

Отже, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону N 1404-VIII, державний виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини.

Звертаючись до суду з поданням про розшук боржника державний виконавець повинен надати докази щодо того, що ним з'ясовувалось місцезнаходження боржника, але вони не дали позитивних результатів. Такими доказами можуть бути: а) отриманні відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримана інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірка наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримана інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримана інформації про боржника з інших джерел.

Відповідно до п.14 ч.2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Докази щодо того, що державний виконавець скористався наданим йому правом для з'ясування місця проживання боржника, в справі відсутні.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 81 ЦПК України обов'язок доказування заявлених вимог покладено на сторону, яка звернулась до суду.

В п. 10 "Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", викладеного у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року зазначено, що суди обґрунтовано відмовляли в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи; через відсутність даних про ухилення боржника від сплати боргу; відсутність відомостей про привід боржника; відсутність доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника; відсутність відомостей щодо відкриття виконавчого провадження; відсутність відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби; на виклик до суду боржник надав заперечення на подання державного виконавця та надав докази, що місце свого проживання не змінював, ніяких повідомлень про наявність виконавчого провадження не отримував.

Державний виконавець не надав доказів, підтверджуючих відсутність боржника за місцем його реєстрації, більше того, дані про місце його реєстрації на час звернення до суду з поданням, взагалі лише станом на 2017 рік. Додані до справи акти не проживання боржника є неналежними доказами по-перше в акті за 2019 рік, неможливо прочитати і дату ні текст. Акт за 06.12.2018 рік складений зі слів стягувача по телефону є не підтвердженою та не перевіреною інформацією відповідно до норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, оскільки державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місце знаходження боржника, відсутні данні про ухилення боржника від сплати боргу, також відсутні відомості про привід боржника, крім того, відсутні докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, та відомості щодо наявності або відсутності у нього зареєстрованого майна - подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючисть ст.. 438 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити старшому державному виконавцю Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_1 в задоволенні подання про розшук боржника ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пятнадцяти діб з моменту отримання ухвали.

Суддя: