РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що у зв`язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданного Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, 19 серпня 2005 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (після заключення шлюбу прізвище ОСОБА_2 ) зареєстрували шлюб 19 серпня 2005 року, актовий запис № 1162.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1162 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків _________________.

Суддя: С.П. Харечко