КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/5542/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Матвієнко Ю.О., Сержанюка А.С., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року у складі судді Гребенюка В.В. у справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року заявник ОСОБА_3звернулася до суду із заявою до ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із вказаної ухвалою суду, заявник ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та видати судовий наказ. Вважає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки ОСОБА_4 є в реєстрі, проте при внесенні даних до реєстру у його прізвищі було допущено помилку.

ОСОБА_4відзив на апеляційну скаргу не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із положень статті 165 ЦПК України, і вказав, що інформація щодо ОСОБА_4 у реєстрі територіальної громади міста Харкова відсутня.

Однак, такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що у листопаді 2018 року заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою до ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини (а.с.1-2).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини відмовлено відповідно до ч.9 ст. 165 ЦПК України (а.с.24).

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місцем реєстрації останнього значиться АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 07 грудня 2018 року, наданої Управлінням реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області 10 грудня 2018 року, відсутні відомості щодо ОСОБА_4 (а.с.21, 22).

Відповідно до ч.9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Указана норма законодавства дає підстави суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що однією із обов'язкових умов для задоволення заяви про видачу судового наказу є наявність інформації у суду про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

До суду апеляційної інстанції скаржником було подано Інформаційну довідку з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 05 березня 2019 року, надану Департаментом реєстрації Харківської міської ради Харківської області 07 березня 2019 року на запит адвоката ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3.

Відповідно до указаної довідки ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.50, 51).

У суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 і ОСОБА_4 є різними особами, оскільки відповідно до відомостей з копії паспорта ОСОБА_4 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, за указаною адресою ОСОБА_4 отримував поштову кореспонденцію, надіслану йому судом апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо наявності помилки у прізвищі ОСОБА_4 та встановленого місця проживання боржника.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що не підлягає до задоволення вимога скаржника ОСОБА_3 щодо видачу судового наказу, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні права для вчинення вказаних дій.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до вимог ст.379 ЦПК УКраїни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справу за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини передати для продовження розгляду доПодільського районного суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено «02» квітня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіЮ.О. Матвієнко
А.С. Сержанюк