ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 643/7006/18

Провадження № 22-ц/818/2198/19

01 квітня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_2 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 січня 2019 року (суддя Майстренко О.М.) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та додаткових витрат,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривен на кожну дитину, також просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей у розмірі 500 гривен щомісячно на кожну дитину, витрати щорічно на санітарно - курортне лікування на кожного з дітей в розмірі 5000 гривен, а також судові витрати в розмірі 2150 гривен.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 09.04.2010 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У теперішній час сім'я фактично розпалась, з травня 2018 року відповідач проживає за іншою адресою, припинив спілкуватись з позивачкою та дітьми, після розірвання шлюбних відносин припинив у добровільному порядку матеріально утримувати дітей.

Син, ОСОБА_3 є учнем 2-«Б» класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №58 Харківської міської ради Харківської області та відвідує басейн у Харківському Палаці дитячої та юнацької творчості Харківської міської ради Харківської області. Вартість щомісячного абонементу складає 250 грн. Крім шкільних занять, ОСОБА_3 додатково займається англійською мовою та математикою. Вартість щомісячного відвідування вчителів на приватній основі складає 500 грн. на місяць. Також, позивачка, як мати учня початкової школи, приймає участь у сплаті витрат на суспільні необхідні речі для класу, а саме на купівлю: води, гігієнічних засобів, шкільних приладів та син відвідує зайняття з хокею у клубі Арсенал (вартість занять становить 2000 грн. щомісячно). Відповідач жодним чином не приймає участі у цих витратах.

Дочка - ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у КНП «Міська дитяча поліклініка №7» з діагнозом мінімальна мозкова дисфункція, затримка мовного розвитку, вона потребує більше уваги дорослих, ніж інші діти її віку. У зв'язку із чим, позивачка два рази на тиждень, відвідує з донькою центр раннього розвитку "Сонячні промінчики", вартість кожного заняття складає 80 грн. Позивачка здійснює медичне обстеження дочки, разом з нею проходить необхідне лікування у медичних закладах та інше. Самостійно, за власний кошт, купує їй необхідні медичні препарати. Відповідно до медичних приписів лікарів, діти, потребують санаторно-курортного лікування щорічно, постійного відвідування басейну та інше.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав частково.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 22 січня 2019 року позовні вимоги задоволені частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2500 грн. на кожного з дітей щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення повноліття, а також додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 125 гривен. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати за постановити нове, яким стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. на місяць на кожного до досягнення повноліття.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в ході розгляду справи судом не було з'ясовано питання про розмір доходів відповідача та можливість сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі. При цьому посилається на те, що його доходи на місяць складають трохи більше 4000 грн. і він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, який перевищує його заробіток. Крім того, на утриманні має цивільну дружину та її дітей, а також непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 з апеляційною скаргою не погоджується та наполягає на сплаті аліментів у розмірі, присудженому судом. Також вказує на те, що відповідач приховує свої доходи, щоб не сплачувати аліменти, а доводи про наявність інших утриманців є безпідставними та не підтвердженні належними доказами.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов частково та визначаючи аліменти в розмірі 2500 грн. на утримання кожного із дітей до досягнення ними повноліття, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач зобов'язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу дітям у визначеному розмірі, вважаючи цю суму обґрунтованою, достатньою та такою, що відповідає потребам дітей. Стягуючи додаткові витрати на дітей суд виходив із їх розміру, підтвердженого документально.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що 09.04.2010 року сторони уклали шлюб, від шлюбу мають дітей -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, на теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти проживають з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції, належним чином не перевірив обставини, обумовлені статтею 182 СК України, та не взяв до уваги матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, проте має мінливий дохід.

До апеляційної скарги відповідачем була долучена довідка про доходи, з якої вбачається, що за 1 день роботи у січні 2019 року він отримав заробітну плату з вирахуванням видатків у розмірі 282,08 грн. Як зазначено в апеляційній скарзі, відповідач працює 15 днів на місяць, тому розмір його заробітної плати не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дітей у встановленому розмірі.

Доводи позивача про наявність у відповідача інших доходів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та є недоведеними.

Не підтвердженні належним чином і доводи відповідача щодо наявності у нього інших утриманців та надання ним матеріальної допомоги.

За таких обставин, враховуючи наявність у відповідача заробітку та можливість сплати аліментів, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині розміру аліментів слід змінити, зменшивши їх з 2500 до 1500 грн. на кожну дитину.

При цьому суд звертає увагу, що у разі збільшення мінімального розміру аліментів, а також у разі підтвердження вказаних обставин належними доказами, сторони не позбавлені права і можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів у зв'язку із зміною матеріального становища будь-кого з них.

Що стосується відмови відповідача від сплати додаткових витрат на утримання дітей, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Позивачем надана копія абонементу для відвідування басейну у Харківському Палаці дитячої та юнацької творчості Харківської міської ради Харківської області, вартість якого сплачена в розмірі 250 гривен.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що із відповідача підлягає стягненню половина понесених позивачем додаткових витрат на утримання дітей, а саме 125 грн.

Згідно положень ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, беручи до уваги те, що відповідач є батьком дітей, має обов'язок по їх утриманню та вихованню, є працездатною особою, яка за станом здоров'я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та забезпечувати їх гармонійний розвиток, вважає за необхідне рішення суду змінити, зменшивши розмір аліментів з 2500 грн. до 1500 грн. з урахуванням розміру доходів відповідача. В іншій частині рішення залишити без змін, оскільки розмір додаткових витрат на дітей є незначним, проте відповідає їх інтересам, оскільки впливає на їх розвиток.

Згідно п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 22 січня 2019 року в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню - змінити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1500 (одна тисяча п'тсот) гривень замість 2500 (дві тисячі п'ятсот ) гривень на кожного з дітей щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко