ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2007/18 Номер провадження 22-ц/814/1010/19Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 грудня 2018 року, постановлену суддею Колотієвським О.О., за копіями матеріалів справи за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а:

30.11.2018 року ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя.

Одночасно з позовом ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що за час перебування у шлюбі з відповідачкою ними було придбано кімнату АДРЕСА_1 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 19.09.2012 року, право власності на яку було зареєстровано за відповідачкою.

ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється переоформити за ним право власності на частку зазначеного нерухомого майна. Та, оскільки вона є титульним власником спірного майна, позивач вважає, що ОСОБА_2 може розпорядитися ним на власний розсуд, враховуючи те, що в мережі Інтернет з'явилася розміщена нею інформація щодо продажу цього нерухомого майна.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя задоволено.

Накладено арешт на кімнату АДРЕСА_1 придбану ними під час шлюбу з реєстрацією права власності за відповідачкою ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу кімнати від 19 вересня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., реєстраційний № 2699.

Ухвала допущена до негайного виконання.

З вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилася відповідачка ОСОБА_2, оскарживши її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, прохає скасувати вказану ухвалу та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не давала оголошення щодо продажу спірної нерухомості, а без згоди позивача продати квартиру не зможе, оскільки він при укладенні договору купівлі-продажу надавав згоду на її придбання.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

При постановленні ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна, право власності на яке зареєстроване за відповідачкою та існує висока вірогідність відчуження даного майна відповідачкою на користь інших осіб. У зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову та накладення арешту на спірне нерухоме майно

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується серед іншого шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, яка є чинною, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд першої інстанції вірно встановив, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна у вигляді кімнати АДРЕСА_1, право на частку якого прохає визнати позивач ОСОБА_3

Право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 14-15).

У зв'язку з чим вона не позбавлена права розпорядитися спірним майном на власний розсуд, що, в свою чергу, може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З цих підстав суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 та обґрунтовано наклав арешт на спірне нерухоме майно. При цьому, судом вірно враховано те, що обраний позивачем вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам та не обмежує відповідачку безперешкодно користуватися вказаним нерухомим майном.

Доказів протилежного відповідачкою не надано. Тому доводи її апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, відтак на увагу колегії суддів не заслуговують.

Ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга залишається апеляційним судом без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382- 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя /підпис/ Чумак О.В.

Судді: /підпис/ Дряниця Ю.В.

/підпис/ Пилипчук Л.І.

З оригіналом згідно:

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.В.Чумак