Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 360/1233/16-ц

провадження № 61-19078св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя - доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Київської області від 26 січня 2017 року у складі колегії суддів: Верланова С. М., Савченка С. І., Таргоній Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та просила усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 з неї.

Позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належить вказана квартира, в яку без її згоди вселився відповідач, який утримує квартиру у своєму володінні, ключі від вхідних дверей не надає, не дозволяє користуватися власною квартирою.

04 липня 2016 року вона звернулася до відповідача з письмовою вимогою про добровільне звільнення квартири, однак ОСОБА_4 продовжує у ній проживати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів на підтвердження проживання відповідача у спірній квартирі та створення ним позивачу перешкод у користуванні нею.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Київської області від 26 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року скасовано та ухвалене нове рішення про задоволення позову.

Усунуто перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 з вказаної квартири. Вирішено питання судового збору.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 проживає у спірній квартирі, яка належить на праві власності позивачу, що підтверджується довідкою обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» від 28 листопада 2016 року. Позивач як власник квартири має право володіти, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення апеляційного суду Київської області від 26 січня 2017 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що між сторонами з початку 2012 року існують не припинені договірні правовідносини, оскільки 11 лютого 2012 року між ОСОБА_4 та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» укладено договір про спільну пайову участь у будівництві житлового кооперативного будинку по АДРЕСА_1. Не зважаючи на визнання недійсним договору переуступки паю на квартиру в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» з поетапною оплатою, укладеного 11 лютого 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_6, зміна власника квартири не є підставою для виселення його з квартири, оскільки договір про спільну пайову участь у будівництві будинку є дійсним.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 03 травня 2018 року справу № 360/1233/16-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга статті 400 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що ОСОБА_3 з 31 березня 2016 року є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до довідки обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Бригантина-2» (далі - ОК «ЖБК «Бригантина-2») у вказаній квартирі без згоди власника проживає ОСОБА_4

В провадженні Бородянського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 360/2243/15-ц за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про виселення з квартири та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа - ОК «ЖБК «Бригантина-2», про визнання договору переуступки паю на квартиру недійсним.

Позовні вимоги про виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 у справі № 360/2243/15-ц були заявлені з інших підстав, аніж у цій справі.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року у справі № 360/2243/15-ц задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 та визнано недійсним договір переуступки паю на квартиру в ОК «ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою, укладений 11 лютого 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_6

Вказаним рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що 11 лютого 2012 року між ОСОБА_4 та ОК «ЖБК «Бригантина-2» укладено договір про спільну пайову участь у будівництві житлового кооперативного будинку АДРЕСА_1, предметом якого є спільне будівництво житлового кооперативного будинку з подальшою передачею пайовикові його частки у вигляді однокімнатної квартири № 2.

Також даним рішенням встановлено, що 11 лютого 2012 року між ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_3, ОСОБА_6 з другої сторони укладено договір переуступки паю на квартиру в ОК «ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою, за яким ОСОБА_3 та ОСОБА_6 передають ОСОБА_4 свій пай у ОК ЖБК «Бригантина-2», який відповідає праву на вступ в ОК ЖБК «Бригантина-2» та отримання свідоцтва на право власності квартиру АДРЕСА_1.

Встановлені судовим рішенням у вищезазначеній справі обставини відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, мають преюдиційне значення для суду при вирішенні цієї справи.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (статті 391 ЦК України).

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Встановивши, що право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 ніким не оспорено та не скасовано, а відповідач ОСОБА_4, займаючи спірну квартиру та проживаючи в ній за відсутності законних підстав для цього, чинить ОСОБА_3 перешкоди у користуванні та розпорядженні вказаною квартирою, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Укладення ОСОБА_4 з ОК «ЖБК «Бригантина-2» договору про спільну пайову участь в будівництві житлового кооперативного будинкувід 11лютого 2012 року не спростовує права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру. Крім того, договір переуступки паю від 11 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, визнано недійсним рішенням апеляційного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року, у зв'язку з чим відсутні будь-які правові підстави для користування відповідачем вказаною квартирою.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги ОСОБА_4, поданої представником ОСОБА_5, та залишення без змін рішення апеляційного суду Київської області від 26 січня 2017 року, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Київської області від 26 січня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

СуддіН. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило