КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 760/13361/18-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/4106/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_2

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «І.В. Трейд»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_4, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Притули Н.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «І.В. Трейд» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у травні 2018 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «І.В. Трейд» в якому просила стягнути на свою користь пеню за договорами купівлі-продажу майнових прав у розмірі 356 415, 36 грн та 74 476, 80 грн.

12.12.2018 представник позивачки подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які перебувають на розрахунковому рахунку відповідача у ПАТ «УкрСиббанк» в межах позовних вимог на загальну суму 1 130 486 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2018 заяву про забезпечення позову відхилено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2, через представника подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права та без повного з'ясування обставин справи та ухвалити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити. А саме, суд не врахував, що вимоги про забезпечення позову є співмірними до позовних вимог. Суд не вказав з чого він виходив, вказуючи на відсутність реальної загрози невиконання рішення, у випадку задоволення позову. Суд помилково зазначив, що будинок здано в експлуатацію у квітні 2018 року, тоді як відповідно до сертифікату будинок є готовим до експлуатації з 02.11.2018. Вважає, що існують реальні побоювання, що відповідач уникатиме виконання рішення у випадку задоволення позову, оскільки ще до направлення претензії на зборах інвесторів відповідач повідомив, що не має наміру сплачувати пеню за укладеними договорами та розпочне процедуру ліквідації товариства. Також судом не враховано, що Солом'янським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 190 КК України за фактом колективного звернення власників будинку, стосовно протиправних дій посадових осіб ТОВ «І.В. Трейд». Суд першої інстанції не встановив обставин, які підлягають встановленню при вирішенні питання про забезпечення позову, постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України. Вважає, що для запобігання негативних наслідків необхідно забезпечити позов.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, позивачем належним чином не обґрунтовано вимог про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач у заяві про забезпечення позову просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки ТОВ «І.В. Трейд», зокрема на розрахунковий рахунок у ПАТ «УкрСиббанк» в межах позовних вимог на загальну суму 1 130 486 грн до набрання законної сили рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За матеріалами справи встановлено, що позивач 27.07.2018 вже зверталася із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які перебувають на розрахунковому рахунку відповідача у ПАТ «УкрСиббанк» в межах позовних вимог на загальну суму 435 553,48 грн.

Ухвалою суду 30.07.2018, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2018 у задоволенні заяви відмовлено.

12.12.2018 знову подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які перебувають на розрахунковому рахунку відповідача у ПАТ «УкрСиббанк» на загальну суму 1 130 486 грн посилаючись на ті ж самі обставини, які вже розглядалися судами. А саме, повідомлення відповідачем про відсутність наміру сплачувати пеню за укладеними договорами та про початок ліквідації товариства після здачі будинку в експлуатацію. Такі твердження визнані судом як припущення, оскільки будь - якими доказами не підтверджені. Звертаючись до суду повторно із заявою про забезпечення позову позивач також не надала доказів на підтвердження, викладених у заяві обставин.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду, а лише викладені в тій в редакції як і сама заява про забезпечення.

При цьому позивач просила накласти арешт на грошові кошти у сумі 1 130 486 грн, тоді як представник позивача у судовому засіданні підтвердив, що ціна позову складає 430 892,16 грн та, що заява про збільшення розміру позовних вимог до суду не подавалася.

Відтак заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач не є співмірними до позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд зазначив час здачі будинку в експлуатацію - квітень 2018 року, тоді як відповідно до сертифікату будинок є готовим до експлуатації з 02.11.2018 не спростовують висновків суду, оскільки дані обставини підлягають встановленню при вирішенні спору та не впливають на вирішення питання про забезпечення позову.

Доводи про те, що судом не враховано, що Солом'янським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 190 КК України за фактом колективного звернення власників будинку стосовно протиправних дій посадових осіб ТОВ «І.В. Трейд» також не впливають на вирішення питання про забезпечення позову, оскільки, як підтвердив представник позивачки у судовому засіданні, кримінальне провадження не пов`язане з предметом позову у даній справі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 19.03.2019.

Головуючий Л .Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О.Ф. Мазурик