У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2019 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

представник заявника звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , є сусідкою заявника ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , здійснює незаконні будівельні роботи з переведення житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання дозволу сусідів, без погодження проекту та з порушенням Положення про порядок переведення житлових приміщень (житлових будинків) у нежитлові у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради №781/1645 від 23 липня 2015 року. 27 вересня 2019 року комісією складено акт про встановлення факту порушення, зі змісту якого убачається, що власник квартири АДРЕСА_3 не надав доступу до зазначеної квартири для проведення обстеження та надання дозвільних документів для проведення реконструкції. Крім того, зазначеною комісією надано доручення Департаменту містобудування та архітектури розглянути питання щодо скасування попередньо наданих містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва. З метою захисту своїх прав та інтересів у ОСОБА_1 виникла необхідність звернутись до суду з позовом про припинення незаконних дій сусідки ОСОБА_3 щодо переведення житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,у нежитлове та про приведення фасаду у первісний стан, у відповідності до технічної документації до здійснення робіт по реконструкції. У зв`язку з чим просить забезпечити позов шляхом: заборони здійснювати реконструкцію квартири АДРЕСА_3 під два нежитлові приміщення (офіси) з влаштуванням вхідної групи замовнику будівництва ОСОБА_3 , до вирішення позову; заборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та нотаріусам посвідчувати та реєструвати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 .

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак будь-яких доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, представником заявника не надано.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Н.Є.Арапіна