Справа № 727/3080/19
Провадження № 2-о/727/59/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі головуючого судді Волошина С.О.

секретар судових засідань Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Чернівецька міська рада про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Чернівецька міська рада.

В заяві посилається на те, що він ОСОБА_2 являється онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 померла. Після смерті бабусі відкрилась спадщина у складі житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами по АДРЕСА_1, що належала померлій на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконкомом Чернівецької міської ради 07.12.2005 року та земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий НОМЕР_1, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2.

За життя ОСОБА_3 заповіла усе своє майно своєму сину, який є його батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_9 його батько ОСОБА_4 помер.

Він, ОСОБА_2, в січні 2019 р. звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі ОСОБА_3, в порядку представлення, оскільки його батько, ОСОБА_4, помер ще до відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_9. Однак, отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не зміг підтвердити родинні відносини як онука та баби із своєю померлою бабою через розбіжності у написанні прізвищ: його - ОСОБА_2, бабусине - ОСОБА_3. У зв'язку з цим йому було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження.

Інші спадкоємці, а саме: син померлої - ОСОБА_6 та онук померлої ОСОБА_7, своїми заявами відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується вищевказаною Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2019 р.

Таким чином, він Заявник ОСОБА_2, являється єдиним спадкоємцем після ОСОБА_3

Для встановлення факту родинних відносин між ним та померлою бабою надає письмові докази: свідоцтво про народження бабусі, в якому вона зазначена російською мовою «ОСОБА_3»; свідоцтво про шлюб баби із рос. мовою ОСОБА_8, в якому вона до шлюбу зазначена російською мовою як «ОСОБА_3», а після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка, рос. мовою - «ОСОБА_3»; оскільки свідоцтво про народження батька ОСОБА_4 не збереглося надає Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження сина померлої ОСОБА_3 - його батька, згідно із яким ОСОБА_4 народився в сім'ї ОСОБА_8 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.; оскільки Свідоцтво про шлюб його батька та матері не збереглися, надає Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно із яким 27.04.1974 р. ОСОБА_4 одружився із ОСОБА_11; своє свідоцтво про народження, в якому він зазначений російською мовою як «ОСОБА_2», а його батько як «ОСОБА_4»; довідку №3607 від 07.10.2017 p., видану КЖРЕП №5, про те, що його сім'я станом на вказану дату складається з 2-ох чоловік: власник ОСОБА_3 та, власне, він сам ОСОБА_2, вказаний як онук власника; Довідка № 743 від 07.03.2019 p., про те, що його батько ОСОБА_2 проживав та перебував на реєстраційному обліку проживання в АДРЕСА_1 з 26.08.2008 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_9; довідка №742 від 07.03.2019 p., про те, що його бабуся ОСОБА_3 проживала та перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання в АДРЕСА_1 з 26.08.2008 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8.

Як вбачається із вищевказаних документів, що підтверджують родинні зв'язки другого ступеня спорідненості баби Заявника та Заявника по прямій низхідній лінії (мати-син-онук (син сина)), внаслідок того, що частина документів в різні періоди часу в різних державах складені російською мовою, а інша - українською, прізвища бабусі, сина та онука виявились вказані із розбіжностями: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відповідно.

На підставі викладеного, просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, спрямував на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради Осовська М.М. в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи по суті спрямувала заяву, згідно якої просили ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, проти задоволення заяви не заперечувала, розгляд справи просила проводити у їх відсутність.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, а також враховуючи позицію заінтересованої особи які вимоги заяви підтримали, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 94 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).

На праві приватної власності ОСОБА_3 належав житловий будинок АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2005 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ЧКОБТІ (а.с.9-10).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий НОМЕР_1 (а.с.11-15).

За життя, а саме 21.01.2009 року ОСОБА_3, заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй належало на день смерті і на що за законом вона мала право - своєму синові ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами по АДРЕСА_1, що належала померлій на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконкомом Чернівецької міської ради 07.12.2005 року та земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий НОМЕР_1, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2.

В січні 2019 року заявник ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої бабусі ОСОБА_3 в порядку представлення, оскільки його батько ОСОБА_4, помер ще до відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Ю.В.Заліско про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус розглянувши заяву ОСОБА_2 від 27.02.2019 року про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій ОСОБА_3, вбачається, що заявнику відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим що ним не подано документів, що підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем ОСОБА_3 (а.с.20).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю.

Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

Факт того, що ОСОБА_2 є онуком померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується сукупністю наданих заявником документів.

Так, відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 09.05.1924 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась бабуся заявника вказана російською мовою «ОСОБА_3» (а.с.21).

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 російською мовою - «ОСОБА_3» уклала шлюб з «ОСОБА_8». Після укладення шлюбу ОСОБА_3 взяла прізвище чоловіка - «ОСОБА_3» (а.с.22).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батько заявника та син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками вказані: мати ОСОБА_3, батько ОСОБА_8 (а.с.23).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно із яким 27.04.1974 р. ОСОБА_4 одружився із ОСОБА_11 (а.с.24).

Відповідно до свідоцтво про народження російською мовою: заявник «ОСОБА_2» народився ІНФОРМАЦІЯ_5, його батько вказаний як «ОСОБА_4», мати «ОСОБА_11» (а.с.25).

Відповідно до довідки №3607 КЖРЕП №5 від 07.10.2017 p., сім'я заявника станом на вказану дату складається з 2-ох чоловік: власник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сам заявник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, вказаний як онук власника (а.с.26).

Згідно довідки №743 КЖРЕП №5 від 07.03.2019p., вбачається, що батько заявника ОСОБА_4, проживав та перебував на реєстраційному обліку проживання в АДРЕСА_1 з 26.08.2008 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.27).

Відповідно до довідки №742 КЖРЕП №5 від 07.03.2019 p., бабуся заявника ОСОБА_3 проживала та перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання в АДРЕСА_1 з 26.08.2008 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.28).

З оглянутого паспорта громадянина України ОСОБА_4, серії НОМЕР_7, виданого Ленінським РВ УМВС України у Чернівецькій області, в графі діти вказаний заявник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18).

Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Зі змісту роз'яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про прав.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, в судовому засіданні доведений факт родинних відносин між заявником ОСОБА_2 його батьком ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_3, оскільки перекладом з російської мови прізвище заявника вказане «ОСОБА_2», доведення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Судом під час судового засідання були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказані факти ніким не заперечуються і визнаються заінтересованою особою.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Суд вважає, що дослідженні в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що померла ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_17, дійсно є бабою ОСОБА_18.

Слід встановити факт родинних відносин а саме, що ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_7 є внуком ОСОБА_17, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10.

За таких обставин, враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини між ОСОБА_2 та його бабусею ОСОБА_3 унеможливлюють використання заявником цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_3, надані заявником докази на підтвердження факту родинних відносин у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.3, 17, 27, 85 Конституції України, ст.1268 ЦК України, ст.ст.4, 12, 77-80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: С.О. Волошин