Справа № 361/3287/16-ц
Провадження № 2/361/29/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 квітня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у червні 2016 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 в якому просив суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 наступне майно:

-квартиру, яка знаходиться за адресою Київська область, м. Бровари, вул.Олімпійська, буд.8 б, кв. 46;

-автомобіль НОМЕР_1, яка зареєстрована на ОСОБА_4,

-автомобіль НОМЕР_2, яка зареєстрована на ОСОБА_2,

Розподілити спільне майно подружжя, залишивши за ОСОБА_2 Ѕ частину квартири, яка знаходиться за адресою Київська область, м. Бровари, вул.Олімпійська, буд.8 б, кв. 46, автомобіль НОМЕР_2, залишивши Ѕ частину ОСОБА_4 квартиру, яка знаходиться за адресою Київська область, м. Бровари, вул.Олімпійська, буд.8 б, кв. 46; автомобіль НОМЕР_1.

Свій позов обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у Немирівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області 24 липня 1999 року, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 037598.

06 листопада 2002 року у них народився син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Немирівського району Вінницької області від 21 листопада 2002 року серії І-АМ № 172951.

Позивач зазначає, що стосунки між подружжям не склалися і з жовтня 2015 року вони фактично припинили шлюбні відносин та проживають окремо.

Під час шлюбу у власність подружжя набуло наступне майно:

1.Квартиру, яка знаходиться за адресою Київська область, м. Бровари, вул.Олімпійська, буд.8 б, кв. 46, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12 червня 2008 року, та витягом з Державного реєстру правочинів № 6984070 від 13 лютого 2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22188830 від 17 березня 2009 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 жовтня 2014 року.

2.Автомобіль марки HONDA д.н.з. НОМЕР_3, яка зареєстрована на ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

3.Автомобіль марки Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_4, яка зареєстрована на ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач зазначає про те, що автомобіль НОМЕР_1 у лютому 2016 року було незаконно відчужено ОСОБА_4 своєму батькові. Дана угода укладена без відома позивача та без його згоди. Саме тому дана угода є недійсною, адже відповідач розпорядилась майном, яке належало подружжю на праві спільної сумісної власності.

Таким чином позивач вважає, що саме тому незаконне відчуження автомобіля відповідачем має бути враховане при поділі майна, як майно, що передано на її користь.

24 червня 2016 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Маценко Н.П. відкрито провадження у вказаній справі призначено судове засідання. (а.с. 37).

28 липня 2016 року надійшли заперечення від відповідача в якому ОСОБА_4 просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 б, а вартість Ѕ частини вона згодна сплатити відповідачу. Щодо автомобіля НОМЕР_5 зазначає, що вказаний автомобіль був проданий за згодою позивача ОСОБА_2, а грошові кошти позивач залишив собі. Автомобіль марки Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_4 відповідач виявила бажання залишити у своїй власності після повернення кредиту за нього банку. (а.с. 55).

Розпорядженням за № 457 від 26 вересня 2016 року відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням ОСОБА_6 суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, призначений повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 361/3287/16-ц (провадження № 2/361/2119/16)

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Білик Г.О.

27 вересня 2016 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О., вказану цивільну справу прийнято до провадження, призначено судове засідання на 02 листопада 2016 року.

19 вересня 2016 року до суду надійшли пояснення від представника позивача ОСОБА_1 щодо суті поданих заперечень відповідачем ОСОБА_4

04 січня 2017 року до суду надійшла заява про збільшення розміру заявлених вимог, в якій позивач крім раніше зазначених вимог, просить також стягнути із відповідача ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 100000 грн. 00 коп. яку обґрунтовує тим, що вона виявилась у неналежній поведінці відповідача щодо її сина, не надання дозволів для виїзду дитини за кордон для відпочинку, ухилення відповідачки приділяти час своїй дитині та інше.

27 березня 2017 року до суду подані збільшення розміру позовних вимог, в яких позивач крім іншого просить також визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 автомобіль НОМЕР_6, загальний легковий, універсал В, визнавши за ОСОБА_2 право власності на автомобіль, а ОСОБА_4 компенсувати вартість Ѕ частки. (а.с.244-245).

10 квітня 2017 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задоволено. Накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бровари, вул. Олімпійська, буд.8 б, кв. 46 та автомобіль НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_3.

10 квітня 2017 року ухвалою Броварського районного суду Київської області призначена судова товарознавча експертиза, проведення якої доручено експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експрпету поставлено питання про визначення дійсної ринкову вартість автомобілів марки Honda, д.н.з.АІ6957ВІ, яка зареєстрована на ОСОБА_4, автомобіля марки Nissan, д.н.з.АІ5702ЕМ, автомобіля ГАЗ, д.н.з.АІ6900ВО, які зареєстровані на ОСОБА_2

01 липня 2017 року на адресу суду повернуті матеріали справи із повідомленням про неможливість надання висновку від 29 червня 2017 року за № 7709/17-54.(а.с.22 том 2)

23 серпня 2017 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Білик Г.О. відновила провадження у справі за позовом ОСОБА_2та ОСОБА_4, призначено справу до розгляду на 14 вересня 2017 року на 12 годину 20 хв.

30 серпня 2017 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про зміну позовних вимог, так позивач просить суд визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_2, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4: квартиру, яка знаходиться за адресою Київська область, м. Бровари, вул.Олімпійська, буд. 8 б, кв. 46; автомобіль НОМЕР_1, автомобіль НОМЕР_7. Розподілити спільне майно подружжя, залишивши за ОСОБА_2: Ѕ частину квартири, яка знаходиться за адресою Київська область, м.Бровари, вул. Олімпійська, буд. 8 б, кв. 46, автомобіль НОМЕР_8, який зареєстрований на ОСОБА_2, стягнувши компенсацію різниці вартості автомобілів шляхом виплати грошових коштів на суму 74069 грн. 00 коп. Залишити за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири, яка знаходиться за адресою Київська область, м.Бровари, вул. Олімпійська, буд. 8 б, кв. 46, автомобіль НОМЕР_5. Стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 100000 грн. та компенсацію різниці вартості автомобілів шляхом виплати грошових коштів на суму 74069 грн. 00 коп. (а.с. 30 том. 2)

Згідно розпорядження 08 серпня 2017 року за № 185 від 08 грудня 2017 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 361/3287/16 ц (провадження 2/361/166/17). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Радзівіл А.Г.

11 грудня 2017 року ухвалою судді Броварського районного суду Київської області справа прийнята до провадження. Призначена до судового розгляду на 17 січня 2018 року.

17 січня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області призначено підготовче судове засідання, прийнято до розгляду уточнення позовних вимог за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. (а.с. 171-175 том 2)

01 серпня 2018 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 жовтня 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позов в повному обсязі, просила взяти до уваги подані уточнення від 30 серпня 2017 року, та позов задовольнити. Пояснення суду надала аналогічні змісту викладеної позовної заяви та письмових пояснень які надавались в ході розгляду справи. Просила суд при поділі майна подружжя звернути увагу на те, що подружжя не веде спільного господарства не проживають разом із жовтня 2015 року, як це визначено в рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року.

Відповідач та її представник в судове засідання повторно не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_1, вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК Україн и доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 77, ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 24 липня 1999 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у Немирівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 47, та що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 037398. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу Мороз. (а.с. 8)

Від спільного подружнього життя у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 06 листопада 2002 року народився син ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження видане відділом реєстрації актів громадянського стану Немирівського району Вінницької області видане 21 листопада 2002 року, серії 1-АМ № 172951. (а.с.9)

22 лютого 2017 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задоволений. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований 24 липня 1999 року у Немирівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 47. (а.с.73) Вказане рішення набрало законної сили. В мотивувальній частині вказаного рішення суду зазначається про те, що судом встановлено, що подружжя припинило подружні відносини, спільного господарства не веде, разом не проживає з жовтня 2015 року.

Як вбачається із копії договору купівлі-продажу квартири укладеного 20 червня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, продавець продала та покупець придбала, квартиру у власність, що знаходиться за адресою Київська область, м.Бровари,вул. Олімпійська, 8 б,кв. 46. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі № 809.

В п.1.8. зазначається про те, що покупець ОСОБА_4 повідомила продавця про те, що на момент укладення цього договору вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який надав свою згоду на укладення цього договору та на купівлю вказаної квартири, про що в справах нотаріуса є відповідна заява, справжність підпису на якій засвідчено 20 червня 2008 року за реєстровим номером 808. (а.с.10-11)

Право власності на квартиру також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 6984070 від 13 лютого 2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22188830 від 17 березня 2009 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 жовтня 2014 року. (а.с.12-14)

Суду надані копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, а саме на автомобіль НОМЕР_1, 2003 року випуску, яка 21 лютого 2015 року зареєстрована на ОСОБА_4 (а.с. 15- 16), автомобіль НОМЕР_2, 2015 року випуску, яка зареєстрована за ОСОБА_2 17 вересня 2015 року (а.с.17-18), а також копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ГАЗ 69, 1956 року випуску, загальний легковий унверсал В, зареєстрований 03 березня 2015 року на ОСОБА_2 (а.с. 32).

15 вересня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю Автоальянста ОСОБА_2 укладений купівлі-продажу № А-15/09-07 відповідно до якого продавець зобовязується передати покупцю товар автомобіль марки Nissan Qashqai білий , 2015 року випуску. (а.с. 151-154)

Згідно видаткової накладної № АЛ008962 від 16 вересня 2015 року ОСОБА_2 сплачено за автомобіль Nissan Qashqai білий, 2015 року випуску суму в розмірі 752000 грн. 00 коп. (а.с. 155)

За актом приймання передачі № АЛ008962 до договору № А-15/09-07 від 15 вересня 2015 року ОСОБА_2 переданий автомобіль Nissan Qashqai (а.с.156)

18 вересня 2015 року між ПАТ Кредобанк та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 6443.09.00.2329 про видачу кредиту в сумі 545947 грн.50 коп. на строк до 17 вересня 2022 року. Згідно п.2.2. кредит видавався на наступні цілі: для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки Nissan Qashqai, 2015 року випуску, укладеного між позичальник та ТОВ Автоальянс Київ. (а.с. 103- 106 том 2) Кошти вносились на погашення кредиту згідно графіку, що підтверджується випискою по особовому рахунку з 18 вересня 2015 року по 07 серпня 2017 року. (а.108 127 том 2)

Згідно квитанції від 15 вересня 2015 року ОСОБА_2 отримувачу АвтоАльянс внесена передплата за автомобіль згідно рахунку в розмірі 227000 грн. 00 коп. (а.с.157)

До суду ОСОБА_2 подані квитанції про сплату ним коштів за вказаним кредитним договором (а.с. 82-91, 160-165, 201-210, том 1, а.с. 128-140 том 2)

Як вбачається із матеріалів справи, а саме довідки від 22 серпня 2018 року за № 240-35275/18, яка видана ОСОБА_2 про те, що 24 липня 2018 року ОСОБА_2 повністю виконав боргові зобовязання за кредитним договором № 6443.09.00.2329 від 18 вересня 2015 року. (а.с.72)

Згідно наданого висновку оціночного дослідження про середню вартість обєкта нерухомого майна ТОВ Агенція Експертиза та оцінка від 12 лпня 2017 року за вих. 36/17 визначена середня вартість подібного до досліджуваного майна квартири 2-х кімнатної загальною площею 57,4 кв.м., що в будинку по вул. Олімпійській, в м.Бровари на дату складання дослідження становить 708127 грн. 00 коп. (а.с. 85- 88)

Вартість автомобіль Nissan Qashqai, що був у користуванні відповідного строку експлуатації дорівнює 545474 грн. 20 коп. згідно висновку у звіті № 3447 про оцінку вартості транспортного засобу Nissan Qashqai д.н.з. НОМЕР_4, 2015 року випуску проведеного 12 липня 2017 року субєктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 (а.с. 50-84)

Згідно довідки від 12 липня 2017 року електронної версії Бюлетень автотоварознавця середньо ринкова вартість автомобіля НОМЕР_5, 2003 року випуску складає 174010 грн. 00 коп. (а.с. 46)

Згідно з даними Бюлетень авто товарознавця. Випуск № 95 для аналогічної моделі за співвідношенням ціни пропозиції та продажу, ціна КТЗ, що був у користуванні, відповідно строку експлуатації дорівнює 25872 грн. 00 коп. (а.с. 33)

Згідно із ст. 61 Сімейного Кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 65 Сімейного Кодексу України передбачає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

За змістом ст.ст. 68, 69 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А, отже, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 Сімейного Кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.п. 22 -25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК) .

Аналізуючи вищенаведені норми суд дійшов висновку про те, що до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, яке підлягає поділу належить: автомобіль НОМЕР_6, загальний легковий, універсал В; автомобіль НОМЕР_9, 2015 року випуску, легковий універсал В, квартира, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бровари, вул. Олімпійська, буд.8 б, кв. 46.

Так, за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Суд не враховуває під час поділу спільного майна подружжя автомобіль НОМЕР_1, оскільки звертаючись до суду із позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, яке було відчужено одним із подружжя за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, позивач належним чином не спростував презумпцію, відповідно до якої при вчиненні правочину один із подружжя діє за згодою другого з подружжя(ч.2 ст.65 СК України та в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України) і не надав суду будь-яких доказів того, що таке відчудження здійснено відповідачем саме проти його волі і не в інтересах сімї.

Під час поділу майна подружжя суд враховує, що позивач просить залишити за ним право власності на автомобіль НОМЕР_6, загальний легковий, універсал В. та не заперечує, проти стягнення з нього на користь відповідача Ѕ частки вартості автомобіля НОМЕР_6 в розмірі 12 936 грн. 00 коп.

Оскільки позивач не бажає вирішувати питання поділу автомобіль НОМЕР_9, 2015 року випуску, легковий універсал В, а просить лишити вказаний автомобіль йому на праві власності, посилаючись на те, саме ним був повністю погашений кредит, а тому не може бути реально поділена між сторонами відповідно до їх часток, суд дійшов висновку про визнання ідеальних часток у цьому майні, тобто по 1/2 частині за кожним із подружжя.

Враховуючи рівність часток подружжя при поділі майна, суд вважає за доцільне визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частини квартири за № 46 в будинку 8-б по вул. Олімпійській, м.Бровари, Київська область, залишивши за ОСОБА_4 також право власності на Ѕ частини вказаної квартири.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Позивач також просив стягнути з відповідача на його користь 100000 грн. за завдану моральну шкоду, в даному разі наведені обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, та не підтвердженні належними та допустимими доказами, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6397 грн. 36 коп. підтверджений поданими квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 83, 89, 90, 95, 265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступне майно:

-автомобіль НОМЕР_6, загальний легковий, універсал В.

-автомобіль НОМЕР_9, 2015 року випуску, легковий універсал В,

-квартиру, що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бровари, вул. Олімпійська, буд.8 б, кв. 46.

Залишити за ОСОБА_2 право власності на автомобіль НОМЕР_6, загальний легковий, універсал В. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Ѕ частки вартості автомобіля НОМЕР_6 в розмірі 12 936 грн. 00 коп.

Поділити автомобіль НОМЕР_9, 2015 року випуску, легковий універсал В, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнавши за кожним право власності по Ѕ частці як спільне майно подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частини квартири за № 46 в будинку 8-б по вул. Оліпійській, м.Бровари, Київська область.

В порядку поділу спільного майна подружжя залишити за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини квартири за № 46 в будинку 8-б по вул. Олімпійській, м.Бровари, Київська область.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 6397 грн. 36 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.