ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2900/19 Справа № 179/1108/18 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

05 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат. Просив стягнути з ОСОБА_2 61488,20 грн. відшкодування за понесені ним витрати на поліпшення житлових умов 3/4 частин об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішити питання судових витрат (а.с.2-4).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат відмовлено (а.с.116-119).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем 25.11.2015 року проведено ремонтні роботи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуються договором на виконання робіт № 2511/15, кошторисом та наряд-замовленням на будівельні матеріали. Згідно із даними документами, ремонт домоволодіння було здійснено на суму 81 984,3 грн., з яких 23 197 грн. - витрачені кошти на будівельні матеріали, а 58 787,3 грн. - вартість ремонтних робіт (а. с. 6-12).

Частиною 4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року за ОСОБА_2 визнано право власності на ѕ частини житлового будинку, а саме на Ѕ частину, як об`єкту спільної сумісної власності подружжя та на ј частину по праву спадкування за законом. Згідно рішення за ОСОБА_1 визнано право власності на ј частину житлового будинку по праву спадкування за законом після батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 17-18).

Позивач, 11 липня 2018 року зареєстрував право власності на ј частину житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131150527.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факт звернення до відповідача з пропозиціями щодо спільного утримання житлового будинку. Натомість, відповідач та свідки підтвердили факт того, що позивач за власної ініціативи здійснював ремонт в житловому будинку, який належить сторонам на праві спільної часткової власності

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Право приватної власності на житло можуть мати декілька власників, при цьому зберігається єдність об`єкта і не виникає колективного суб`єкта, а встановлюється множинність суб`єктів співвласників житлового будинку. Спільна власність на житло виникає на підставі цивільно-правових договорів, рішення суду, отримання спадщини, приватизації, набуття права власності на житло під час шлюбу, і може бути спільною сумісною або частковою власністю. При спільній власності на житло право власності належить всім суб`єктам в сукупності, тобто окрема особа не може самостійно розпоряджатись своєю частиною, а користування відбувається за домовленістю між співвласниками (ст. 358 ЦК України).

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до відповідача щодо необхідності проведення ремонту спірного домоволодіння та отримавши його згоду, провів ремонт.

Посилання в апеляційній скарзі, що позивач звертався в усній формі до відповідача, не може прийматися до уваги як доказ. А доводи апеляційної скарги, що апелянт направляв рекомендовані листи на адресу фактичного проживання відповідача не підтверджені відповідними доказами.

Отже, у зв`язку з тим, що кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обов`язок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками. Так як позивач не отримав згоди іншого співвласника відповідача на покращення (поліпшення) спільного майна - домоволодіння, а здійснив даний ремонт на свій ризик, не навів доказів, що будинок потребував поліпшення, з метою недопущення його руйнації або неможливістю проживання, користування та інше, то він не має права вимоги від іншого співвласника на відшкодування частини понесених ним витрат на ремонт домоволодіння.

Позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції по їх оцінкі, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: