справа № 198/384/18
провадження № 2-др/198/1/19
25 березня 2019 року Юр'ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гордієнка К.М., за участю секретаря судового засідання Шморгун Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юр'ївка Дніпропетровської області питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоградзернопродукт» про визнання відмови у прийнятті на роботу необґрунтованою, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та майнових збитків,
На розгляді в Юр'ївському районному суді Дніпропетровської області перебувала зазначена цивільна справа.
Рішенням Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2018 року у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоградзернопродукт» про визнання відмови у прийнятті на роботу необґрунтованою, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та майнових збитків відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2019 року цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки при ухваленні оскаржуваного рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Ухвалою від 14 березня 2019 року питання про ухвалення додаткового рішення призначено до судового розгляду на 25 березня 2019 року.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання або про розгляд справи за її відсутності не надавала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, при цьому телефонограмою повідомив про те, що у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі не може прибути до суду, та просив розглянути справу за його відсутності.

За положеннями пункту 3 частини, частини 4 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з частинами 1, 2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зі змісту частин 1, 3 статті 136 ЦПК України виходить, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року, якою відкрито провадження у цивільній справі, позивачку повністю звільнено від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви до ТОВ «Павлоградзернопродукт».

В той же час, в ході судового розгляду справи відповідачем не заявлено вимог про стягнення понесених ним судових витрат.

За частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вищенаведеної норми права дає підстави для висновку, що у випадку звільнення позивача від сплати судового збору та наступного ухвалення судом рішення про відмову у позові в повному обсязі судові витрати, зокрема, судовий збір, компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки судом у рішенні від 18 грудня 2018 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд вважає можливим з власної ініціативи (на виконання ухвали суду апеляційної інстанції) ухвалити додаткове рішення у справі, визначивши у резолютивній частині порядок розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Судовий збір за позовні вимоги у повному обсязі віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судове рішення складено та підписано 25 березня 2019 року.

Суддя: К.М.Гордієнко