233 № 233/6918/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2019 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
26 грудня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2014 року їй належить будинок, розташований за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Вінницька, 74, в якому з 06 вересня 2012 року зареєстрований її племінник ОСОБА_2 Понад шість років відповідач в належному позивачу будинку не мешкає, оскільки з власної волі змінив місце проживання. Реєстрація ОСОБА_2 в належному позивачці будинку має наслідком порушення її прав як власника, ускладнює оформлення субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг, у звязку з чим позивач просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 74 по вул.Вінницькій в м.Костянтинівка Донецької області.
В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, заперечень проти ухвалення заочного рішення не висловила.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_3 судовому засіданні пояснив, що особисто знайомий із сторонами по справі, мешкає по сусідству і йому відомо про те, що ОСОБА_2 з власної волі змінив місце проживання та разом із своєю родиною мешкає в Російській Федерації. Останній раз бачив відповідача в будинку № 74 по вул.Вінницькій в м.Костянтинівка приблизно в 2013 році. Перешкод в користуванні будинком позивачкою відповідачу не чинилось.
Зясувавши позицію позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2014 року є власницею будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Вінницька, 74 (а.с.9-12).
Відповідно до відмітки в паспорті відповідача, копії будинкової книги, ОСОБА_2 з 06 вересня 2012 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8, 13-14).
З висновку, затвердженого 14 грудня 2018 року начальником Костянтинівського ВП Бахмутськго ВП ГУНП в Донецькій області вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки з 2012 року мешкає в Російській Федерації (а.с.15-16).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 з власної волі не проживає в належному позивачці будинку за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Вінницька, 74 більше одного року без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеного будинку.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул.Вінницька, 74.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 квітня 2019 року.

Суддя