Справа № 464/1455/16-ц
пр.№ 2/464/14/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2019 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі судового засідання Довгун Л.А.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача

ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача

ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи: Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_7 про витребування об»єктів нерухомості, скасування державної реєстрації прав та їх обтяження на об»єкти нерухомості, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_5, реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції про витребування майна з чужого незаконного володіння, в подальшому до початку розгляду справи по суті змінив позовні вимоги, які неодноразово уточняв під час розгляду справи та остаточно просив визнати недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», оформлене протоколом №1 від 26.12.2014, в частині формування (утворення) та затвердження статутного капіталу за рахунок внесення ОСОБА_3 обєктів нерухомого майна, а саме: павільйону загальною площею 5,3 кв.м вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, павільйону загальною площею 15,7 кв.м вартістю 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень, павільйону загальною площею 13,7 кв.м вартістю 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень, які знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18, визнати недійсними правочини щодо передачі ОСОБА_3 до статутного капіталу ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» павільйону загальною площею 5,3 кв.м вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, павільйону загальною площею 15,7 кв.м вартістю 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень, павільйону загальною площею 13,7 кв.м вартістю 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень, які знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18, скасувати ОСОБА_8 приймання-передачі від 20.01.2015 про передачу ОСОБА_3 та приймання приватним підприємством «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» павільйону загальною площею 5,3 кв.м вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 15,7 кв.м вартістю 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 13,7 кв.м вартістю 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18 та скасувати державну реєстрацію прав ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» на дані павільйони, реєстраційні номери обєктів нерухомого майна яких відповідно 01, 01, 01, номери записів про право власності яких відповідно 9034879, 9049299, 9036671, визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно: індексний номер: 34879803, видане 13.03.2015 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції на павільйон загальною площею 5,3 кв.м, місцезнаходження якого м. Львів, вул. Сихівська, буд. 18, індексний номер: 34936558, видане 16.03.2015 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції на павільйон загальною площею 15,7 кв.м, місцезнаходження якого м. Львів, вул. Сихівська, буд. 18, індексний номер: 34886278, видане 13.03.2015 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції на павільйон загальною площею 13,7 кв.м, місцезнаходження якого м. Львів, вул. Сихівська, буд. 18.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що під час шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3 ними за спільні кошти та спільною працею було набуто майно, серед якого три павільйон загальною площею відповідно 15,7 кв.м, 13,7кв.м та 5,3 кв.м., які знаходяться за адресою вул. Сихівська, буд. 18, м. Львів. В 2012 році дані павільйони за їхні спільні з ОСОБА_3 кошти та їхньою спільною працею були реконструйовані. Після реконструкції площа павільйонів 15,7 кв.м. та 13,7 кв.м. збільшилась до 20 кв.м. кожен, площа павільйона 5,3 кв. м. збільшилась до 10 кв.м. В грудні 2014 року відповідачка ОСОБА_3 без його згоди вчинила правочини щодо відчуження павільйонів шляхом внесення даного майна до статутного капіталу приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», рішення про створення якого оформлене протоколом №1 від 26.12.2014 загальних зборів засновників (учасників) Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ». Даним рішенням загальних зборів був сформований (утворений) та затверджений статутний капітал підприємства за рахунок внесення ОСОБА_3 обєктів нерухомого майна, а саме: павільйону загальною площею 5,3 кв.м вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 15,7 кв.м вартістю 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 13,7 кв.м вартістю 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18. Так як правочини щодо відчуження спільного майна подружжя відповідачка ОСОБА_3 здійснила без його на те згоди, за зловмисною домовленістю з відповідачкою ОСОБА_5, вважає такі правочини недійсними, а набуття та реєстрацію права власності на спірні павільйони за ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» незаконними.

Ухвалою суду від 19.02.2016 позов прийнято та відкрито провадження у справі з викликом осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 15.03.2016 забезпечено позов шляхом заборони Приватному підприємству «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» вчиняти будь-які дії щодо відчуження павільйонів, які знаходяться за адресою: вул.Сихівська, 18 в м.Львові - реєстраційні номери обєктів нерухомого майна 34076160, 34076376, 34076578, а також щодо здачі їх в оренду, реконструкції, укладати договори застави (іпотеки) цих обєктів (в цілому чи частини), передачі їх в користування третім особам.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та уточненнях до неї та просили позов задоволити.

Представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 проти позову заперечив, дав пояснення, аналогічні викладеним в запереченнях на позов, пояснив, що спірні павільйони були збудовані на земельних ділянках, які за договорами від 29.03.2010 відповідач ОСОБА_3 одноособово орендувала у Львівської міської ради. Позивач ОСОБА_1 стороною цих договорів не був, участі в їх оформлені не брав, згоди на їх укладення не давав. Вся дозвільна документація щодо павільйонів була виготовлена на замовлення та за кошти відповідачки ОСОБА_3, будівництво павільйонів здійснювалось за кошти та зусиллями виключно ОСОБА_3, право власності на спірні павільйони було визнане за ОСОБА_3 постановою Залізничного районного суду м.Львова від 09.06.2011, що є обставиною, яка встановлена судовим рішенням, а отже доказуванню не підлягає, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_6 проти позову заперечив, просить в позові відмовити за безпідставністю.

Представник відповідача приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим, розглянути справу у відсутності представника вказаного підприємства на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, хоча згідно ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради явку повноважного представника в судове засідання не забезпечило, подало клопотання про розгляд справи без участі представника, щодо задоволення позову покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, хоча згідно ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши вступне слово учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2001 до 04.08.2015, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.08.2015р.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 09.06.2011 за ОСОБА_3 визнано право власності на спірні павільйони площею 5,3 кв.м., 13,7 кв.м., 15,7 кв.м. по вул.Сихівська, 18 у м.Львові, яке зареєстроване нею у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягами про державну реєстрацію прав.

Рішенням загальних зборів засновників, якими виступили відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яке оформлене Протоколом Загальних зборів засновників (учасників) Приватного підприємства «ОСОБА_9 від 26.12.2014було вирішено створити приватне підприємство «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» та затвердити статутний капітал підприємства в розмірі 200 000,00 грн. Відповідачкою ОСОБА_3 до статутного капіталу ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» було внесено павільйон загальною площею 5,3.кв.м. вартістю 20 000,00 грн, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйон загальною площею 15,7 кв.м. вартістю 70 000,00 грн, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйон загальною площею 13,7 кв.м. вартістю 60 000,00 грн, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18.

Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» було зареєстроване 30.12.2014.

ОСОБА_8 приймання-передачі від 20.01.2015 ОСОБА_3 передала, а Приватне підприємство «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» прийняло павільйон загальною площею 5,3 кв.м. вартістю 20 000,00 грн., павільйон загальною площею 15,7 кв.м. вартістю 70 000,00 грн., павільйон загальною площею 13,7 кв.м. вартістю 60 000,00 грн., що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18.

Судом встановлено, що дані павільйони були включені до складу Статутного капіталу Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» (п.2.4.ст.2 Статуту) і були зареєстровані на праві приватної власності за приватним підприємством, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 34879803 від 13.03.2015, Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 34886278 від 13.03.2015, Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 34936558 від 16.03.2015, та іншими матеріалами реєстраційних справ, копії яких надані на виконання ухвали суду Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2333цс15.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, яка регулює право спільної сумісної власності, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дослідивши та надавши оцінку письмовим доказам, зокрема договорам оренди торгової площі №33 від 05.03.2002, №29 від 01.07.2003, №12 від 05.01.2004, №11 від 16.11.2004, №12 від 16.11.2004, викопіюванню з плану м.Львова М 1:500 вул. Сихівська,18 станом на 01.04.2005, суд встановив, що в 2002 році спірні павільйони вже були споруджені, орендарем відповідно до зазначених договорів був позивач ОСОБА_1.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що, знає подружжя ОСОБА_1 з 2002 року, спочатку ними був споруджений один павільйон, потім другий, куди вона пішла працювати продавцем. Бачила, як споруджували третій павільйон, все робили разом, допомагав споруджувати павільйони батько ОСОБА_1, була дуже хороша сімя, все, що стосувалось павільйонів і діяльності в них, робили і вирішували спільно. Знає з розмов з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що спірні павільйони створювались за спільні кошти подружжя, неодноразово ОСОБА_1 особисто в неї, як в їхнього продавця, брав кошти, виручені нею від продажу товару в павільйоні для виготовлення вітрин в інших павільйонах, також неодноразово чула розмови, які відбувались між тодішнім подружжям в її присутності, щодо планів по облаштуванню павільйонів. Ніколи ОСОБА_3 не говорила, що павільйони є її особистою власністю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що з ОСОБА_1 познайомився ще до 2000року, після одруження ОСОБА_1 познайомив його з своєю дружиною ОСОБА_3, павільйон, де він здійснював підприємницьку діяльність, межував з павільйоном ОСОБА_3, де торгували канцтоварами і куди він неодноразово заходив. Не бачив як споруджувались павільйони, але позичав неодноразово ОСОБА_1 для роботи інструменти і особисто бачив, як ОСОБА_1 робив дашок в одному з павільйонів, встановлював полки, варилася рама. Павільйони зявились до 2000 року, коли бачив подружжя, вони вели справи разом, чув, як ОСОБА_3 давала вказівки працівникам, в павільйонах подружжя ОСОБА_3 вели себе, як господарі, знає, що в подружжя було три павільйони, павільйони та оренда землі були оформлені на ОСОБА_1.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що ОСОБА_1 був його сусідом, з ОСОБА_3 познайомився, як з дружиною ОСОБА_1 після їхнього одруження. Знає, що ОСОБА_1 мав свій павільйон до одруження, потім в тому павільйоні працювала ОСОБА_3 Всього в них є три павільйони, встановлювались вони періодично, знає, що вони належать ОСОБА_3, бо бачив, як ОСОБА_1 їх облаштовував, зі слів ОСОБА_1, знає, що це його павільйони, споруджувались за його кошти, ОСОБА_1 наймав працівників для ремонтних робіт, він особисто допомагав ОСОБА_1 на його прохання робити ремонтні роботи, а саме в павільйонах, де торгують канцтоварами і сувенірами, робив полки, в павільйоні де торгують канцтоварами, клав плитку на підлогу. Зварювальні роботи в павільйонах робив батько ОСОБА_1.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що ОСОБА_1 є його сином, ОСОБА_3 колишня невістка. На прохання сина ще в 2002р. допомагав споруджувати павільйони. Споруджувались вони по черзі, в серпні 2002р. був споруджений перший павільйон, де нині торгують канцтоварами, особисто заливав там фундамент, встановлював плиту, плитку на підлогу, матеріали закупляв ОСОБА_1 за кошти сімї, жили дружно, через 1-1,5 місяців був споруджений другий павільйон, в ньому особисто робив полки і клав плитку на підлогу, третій павільйон споруджував сам від початку і до кінця приблизно через два місяці після спорудження другого павільйону. ОСОБА_3 знала коли заливали фундамент і ніколи не говорила, що то її особисте, все робилось за кошти їхньої сімї.

Свідок ОСОБА_14 показав, що після одруження в 2005р. перейшов жити на вул.Сихівська, 2 в м.Львові і з того часу знає ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в ОСОБА_3 було три павільйони, коли вони збудовані не знає, але коли познайомився з подружжям, то павільйони вже були. В 2012р., перед відкриттям нового стадіону в м.Львові, на місці старих павільйонів були поставлені нові. В новому павільйоні, де зараз торгують канцтоварами, він, на прохання ОСОБА_1, допомагав класти плитку на підлогу, ОСОБА_3 по завершенню роботи запрошувала на каву. Так як дружили, то йому відомо, що саме подружжя ОСОБА_3 нажили і спорудили нові павільйони,

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що на прохання ОСОБА_16 допомагав, як стропальник, встановлювати, на місці старих павільйонів нові. Було три павільйони, роботи проводились протягом трьох ночей з певним проміжком часу, бо в день це зробити було не можливо, організовував і розраховувався з ним за роботу ОСОБА_16 за три ночі по 300 грн., чиї це були кошти, йому не відомо, звідкіля привозили павільйони та за чиї кошти вони були виготовлені, йому не відомо, кому належали павільйони точно не відомо. ОСОБА_1 та ОСОБА_17 в ті ночі під час виконання цих робіт не бачив, були ще інші хлопці, хто з ними розраховувався, не знає, бачив батька ОСОБА_1, який всім керував і помагав. ОСОБА_18 вдень, коли були встановлені нові павільйони, робив в них стяжку.

Свідок ОСОБА_19 показав, що на прохання нині покійного ОСОБА_16 батька ОСОБА_3 десь пять років тому, точної дати не памятає, допомагав демонтувати старі металеві павільйони і монтувати нові з сендвіч-панелей, ставити бордюри під нові павільйони. Роботи виконувались вночі, щоб нікому не заважало, ОСОБА_16 організовував кран і розраховувався з ним за роботу по 300 грн. за кожну ніч. Крім нього був ОСОБА_20 і були ще інші хлопці, яких він не знає, в одну ніч бачив батька ОСОБА_18, самого ОСОБА_1 вночі не бачив, бачив вдень, він там щось робив. Де виготовлялись і хто виготовляв, хто оплачував і скільки коштували нові павільйони свідкові не відомо. Не знає яке відношення мав ОСОБА_16 до павільйонів, напевно хотів допомогти дочці з будовою павільйонів. З ОСОБА_1 познайомився, коли той звертався до нього та ОСОБА_15, як працівників торгового центру Сихів ТзОВ «Замок», позичити ломика чи лопату. Після встановлення нових павільйонів в них торгувала ОСОБА_17 і ще якісь наймані дівчата і мама ОСОБА_17.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що знає сторін з моменту їх одруження. На ТЦ «Іскра» знаходились металеві павільйони, на місці яких подружжям ОСОБА_3 у 2012 році споруджувались нові. Бачив, як ОСОБА_1 заливав фундамент під павільйони, зрізались старі павільйони та на їх місці споруджувались нові, які по розмірах були різні, нові значно більшими. Він безпосередньо брав участь у спорудженні двох нових павільйонів.

Надавши оцінку письмовим доказам та показам свідків, суд приходить до висновку, що павільйони площею 5,3 кв.м., 13,7 кв.м., 15,7 кв.м. за адресою вул.Сихівська, 18 у м.Львові були споруджені подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час перебування в шлюбі їхньою працею та за їхні спільні кошти, а в 2012 році дані павільйони за кошти подружжя та їхньою спільною працею були реконструйовані в результаті чого площа павільйонів стала 20 кв.м., 20 кв.м. та 10 кв.м.

Факт реєстрації спірних павільйонів на імя ОСОБА_3, як одного з подружжя, не означає, що вони належать лише їй, оскільки судом встановлені всі критерії, які дозволяють визначити статус спірного майна як спільну сумісну власність подружжя.

Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою (ч.1 ст.65 СК України).

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (ч.3 ст.65 СК України).

Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном(ч.3 ст.369 ЦК України)

ОСОБА_8 ч.4 ст.369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 своєї згоди на внесення спірних павільйонів до статутного капіталу Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» не давав, а відтак суд приходить до висновку, що саме на цьому етапі право позивача на спільне майно подружжя було порушене, а тому всі подальші дії щодо спірного нерухомого майна є також незаконними.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що спірні павільйони є особистою власністю відповідачки ОСОБА_3, оскільки збудовані на земельних ділянках, які за договорами від 29.03.2010р. ОСОБА_3 одноособово орендувала у Львівської міської ради, ОСОБА_1 стороною цих договорів не був, участі в їх оформленні не брав, згоди на їх укладення не надавав. Судом встановлено, що спірні павільйони збудовані подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час перебування в шлюбі їхньою працею та за їхні спільні кошти задовго до укладення ОСОБА_3 договорів оренди земельних ділянок.

Суд критично оцінює покликання представника відповідача на те, що право власності на спірні павільйони було визнане за ОСОБА_3 постановою Залізничного районного суду м.Львова від 09.06.2011, а тому згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, ця обставина, яка встановлена відносно ОСОБА_3, не підлягає доказуванню в даній справі.

Відповідно до абз. 2, 4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів.

Покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_22 про те, що роботи по доставці та встановленню павільйонів організовував батько відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_16, який з ними розраховувався, не спростовують того факту, що реконструкція спірних павільйонів в 2012р. здійснювалась за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Свідкам не відомо, хто замовляв виготовлення спірних павільйонів, за чиї кошти вони виготовлялись, хто оплачував вартість робіт іншим особам, які приймали участь у встановлені павільйонів в 2012р., кому належали кошти, якими з ними розраховувався ОСОБА_16

ОСОБА_8 п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Пунктом 6 ст.3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до ч. 2 ст.369 ЦК України та ч. 2 ст.65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозвязку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Саме на необхідність встановлення добросовісної поведінки сторін оспорюваного договору, якщо його предметом є спільне майно подружжя, неодноразово вказував Верховний Суд України у правових позиціях, висловлених у постановах від 22.02.2017 у справі за № 6-17цс17 та від 12.10.2016 у справі № 6-1587цс16.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_5, як засновник та директор ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», яка є матірю відповідачки ОСОБА_3, за обставинами справи не могла не знати про те, що спірні павільйони належать подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, і, що позивач ОСОБА_1 згоди на передачу павільйонів до статутного капіталу підприємства не давав.

Виходячи з письмових доказів, наданих Сихівською ДПІ, а саме, що відповідач ОСОБА_5 свого внеску до статутного капіталу ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» не внесла, статутний капітал підприємства сформований не був, підприємство, після його створення, підприємницької діяльності не здійснювало, суд приходить до висновку, що правочини щодо відчуження спірних павільйонів та передача їх до статутного капіталу підприємства, вчинені відповідачкою ОСОБА_3 не в інтересах сімї, а з метою зміни правового режиму даного майна та з метою позбавлення позивача права власності на це майно.

За змістом ч. 1 ст.203, ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

За таких обставин суд приходить до висновку, що правочини, вчинені відповідачкою ОСОБА_3 щодо передачі до статутного капіталу ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» павільйону загальною площею 5,3 кв.м вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 15,7 кв.м вартістю 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 13,7 кв.м вартістю 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18, є недійсними. Також недійсним є рішення загальних зборів засновників (учасників) ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», оформлене протоколом №1 від 26.12.2014, в частині формування (утворення) та затвердження статутного капіталу за рахунок спірних павільйонів.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави для державної реєстрації прав, серед яких, зокрема, вказані свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до п.52 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (в редакції, чинній на час державної реєстрації спірних павільйонів за ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ») для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва у звязку з передачею нерухомого майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає акт приймання-передачі обєкта нерухомого майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна.

У пакет документів, які були підставою для прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 13.03.2015 рішення №19980051 та рішення №19985090 про державну реєстрацію права власності на павільйони пл.5,3 кв.м. та пл.13,7 кв.м на вул.Сихівській, 18 в м.Львові, а також прийняття 16.03.2015 рішення №20011123 про державну реєстрацію права власності на павільйон пл.15,7 кв.м. на вул.Сихівській, 18 в м.Львові за приватним підприємством «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», входили свідоцтво про право власності на нерухоме майно павільйон пл.5,3 кв.м. індексний номер 34879803 видане 13.03.2015, свідоцтво про право власності на нерухоме майно павільйон пл.13,7 кв.м. індексний номер 34886278, видане 13.03.2015, свідоцтво про право власності на нерухоме майно павільйон пл.15,7 кв. індексний номер 34936558 видане 16.03.2015 та три ОСОБА_8 приймання-передачі від 20.01.2015 про передачу ОСОБА_3 та приймання приватним підприємством «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» павільйонів загальною площею 5,3 кв.м, 13,7кв.м., 15,7 кв.м.(а.с.15-17, Т-1). Так як державна реєстрація права власності на спірні павільйони за ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» здійснена з порушенням вимог чинного законодавства, то суд приходить до висновку, що і вищезазначені свідоцтва про право власності на спірні павільйони є недійсними, а ОСОБА_8 приймання передачі підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зі змінами і доповненнями) у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 11, 16, 202, 203, 215, 368, 369 ЦК України, ст.ст.60, 65 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 265 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», оформлене протоколом №1 від 26.12.2014, в частині формування (утворення) та затвердження статутного капіталу за рахунок внесення ОСОБА_3 обєктів нерухомого майна, а саме: павільйону загальною площею 5,3 кв.м вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 15,7 кв.м вартістю 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 13,7 кв.м вартістю 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18.

Визнати недійсними правочини щодо передачі ОСОБА_3 до статутного капіталу ПП «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» павільйону загальною площею 5,3 кв.м вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 15,7 кв.м вартістю 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18; павільйону загальною площею 13,7 кв.м вартістю 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18.

ОСОБА_23 приймання-передачі від 20.01.2015 про передачу ОСОБА_3 та приймання приватним підприємством «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» павільйону загальною площею 5,3 кв.м вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18.

ОСОБА_23 приймання-передачі від 20.01.2015 про передачу ОСОБА_3 та приймання приватним підприємством «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» павільйону загальною площею 15,7 кв.м вартістю 70 000,00 (сімдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18.

ОСОБА_23 приймання-передачі від 20.01.2015 про передачу ОСОБА_3 та приймання приватним підприємством «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» павільйону загальною площею 13,7 кв.м вартістю 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сихівська, будинок, 18.

ОСОБА_23 державну реєстрацію права власності Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» на павільйон загальною площею 5,3 кв.м., який знаходиться за адресою м.Львів, вул.Сихівська, 18, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 9034879.

ОСОБА_23 державну реєстрацію права власності Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» на павільйон загальною площею 15,7 кв.м., який знаходиться за адресою м.Львів, вул.Сихівська, 18, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 9049299.

ОСОБА_23 державну реєстрацію права власності Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» на павільйон загальною площею 13,7 кв.м., який знаходиться за адресою м.Львів, вул.Сихівська, 18, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 9036671.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 34879803 видане 13.03.2015 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції про реєстрацію права власності на павільйон загальною площею 5,3 кв.м, який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 18, за приватним підприємством «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», , країна реєстрації Україна.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 34936558 видане 16.03.2015 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції про реєстрацію права власності на павільйон загальною площею 15,7 кв.м, який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 18, за приватним підприємством «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», , країна реєстрації Україна.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 34886278, видане 13.03.2015 Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції про реєстрацію права власності на павільйон загальною площею 13,7 кв.м, який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Сихівська, буд. 18, за приватним підприємством «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ», , країна реєстрації Україна.

Стягнути з Приватного підприємства «ГАЛИЦЬКІ ЗАБАВКИ» на користь ОСОБА_1 979,33 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 979,33 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 979,33 грн. судових витрат.

ОСОБА_23 заходи забезпечення позову накладені ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 15.03.2016 у справі №464/1455/16-ц шляхом заборони Приватному підприємству «ОСОБА_9 забавки» вчиняти будь-які дії щодо відчуження павільйонів, які знаходяться за адресою: вул.Сихівська, 18 в м.Львові - реєстраційні номери обєктів нерухомого майна 34076160, 34076376, 34076578, а також щодо здачі їх в оренду, реконструкції, укладати договори застави (іпотеки) цих обєктів (в цілому чи частини), передачі їх в користування третім особам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 26.03.2019.

Суддя Чорна С.З.