02 квітня 2019 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі:
Головуючого - судді Фазикош Г. В.
суддів Собослоя Г. Г., Куштана Б. П.
з участю секретаря Балаж Н. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та заяву її представника Грабара Миколи Федоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -
В листопаді 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив позов до ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №MKGWSE00000245 від 14.09.2006 року в розмірі 141 603 грн. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором у межах 10 000 грн. було забезпечено порукою ПАТ «Акцент Банк» на підставі договору поруки № 167 від 20.10.2010 року (Т.1, а.с.2-3).
Справа розглядалася неодноразово в судах різних інстанцій. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року провадження в справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк» закрито з підстави, передбаченої ст. 205 ч. 1 п. 1 ЦПК України (Т.2, а.с.28-31).
Ухвалою Хустського районного суду від 27 червня 2017 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без розгляду з підстави, передбаченої ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України (Т.3, а.с.45-47, 58, 175-176).
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Грабар М. Ф. оскаржили ухвалу Хустського районного суду від 27.06.2017 року з тих підстав, що суд, залишаючи позов без розгляду, не вирішив питання про судові витрати (Т.3, а.с.232-250).
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року справу було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про судові витрати (Т.4, а.с.24-26).
Ухвалою Хустського районного суду від 20 жовтня 2017 року у задоволенні заяви про постановлення додаткової ухвали щодо розподілу судових витрат відмовлено (Т.4, а.с.106).
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Грабар М. Ф. оскаржили ухвалу Хустського районного суду від 20.10.2017 року як незаконну та постановлену з порушенням норм процесуального права (Т.4, а.с.116-139).
Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 01 серпня 2018 року компенсовано ОСОБА_1 здійснені нею судові витрати, пов'язані з розглядом справи, стягнувши на її користь з ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок відшкодування судових витрат 114 610, 16 грн., з яких 253, 60 грн. - компенсація витрат із оплати судового збору, 114 356, 56 грн. - компенсація витрат сторони та її представника, що пов'язані з явкою до суду. Крім того, стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 2030, 92 грн. у рахунок компенсації витрат сторони та її представника, що пов'язані з явкою до суду, у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (Т.5, а.с.24-37).
Відповідачка ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про винесення додаткової постанови щодо стягнення додаткових судових витрат, пов'язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Просила стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на її користь додатково понесені нею витрати у сумі 13 500 на оплату послуг адвоката Грабара М. Ф. по наданню ним професійної правничої допомоги на стадії перегляду справи в Апеляційному суді Закарпатської області в зв'язку з необхідністю оскарження ухвал Хустського районного суду від 27.06.2017 року та від 20.10.2017 року. Далі, відповідачка ОСОБА_1 свою заяву про стягнення додаткових судових витрат доповнила, додатково просила стягнути 700 грн. витрат на наймання житла та 1748, 71 грн. витрат на виплату компенсації за відрив від звичайних занять.
Адвокат Грабар М. Ф. також звернувся до апеляційного суду із заявою про винесення додаткової постанови щодо стягнення додаткових судових витрат, пов'язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Просив стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь додатково понесені ним витрати у сумі 2021, 61 грн. пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту, 700 грн. витрат на наймання житла та 1748, 71 грн. витрат на виплату компенсації за відрив від звичайних занять, а всього 4470, 32 грн.
В судовому засіданні в апеляційній інстанції адвокат Грабар М. Ф. свою заяву та заяву відповідачки ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити.
Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Гриниха Т. Ю. заяви не підтримала, просила відмовити у їх задоволенні як безпідставні.
Заслухавши пояснення присутніх учасників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновків, що заяви відповідачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Грабар М. Ф. підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи слідує, що 04 листопада 2017 року між відповідачкою ОСОБА_1 та адвокатом Грабарем М. Ф. було укладено додаткову угоду № 3 про внесення змін та доповнень до договору № 07/15-ЦС від 21.09.2015 року про надання правової (юридичної) допомоги (адвокатських послуг) (Т.5, а.с.66-68).
В умовах цієї додаткової угоди зазначено, що 27 червня 2017 року Хустський районний суд залишив позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 без розгляду. Разом з тим, не було вирішено питання про судові витрати, в зв'язку з чим виникла необхідність оскаржити цю ухвалу в апеляційному порядку. Хустський районний суд своєю ухвалою від 20 жовтня 2017 року відмовив у задоволенні заяви про постановлення додаткової ухвали щодо розподілу судових витрат, що також викликало потребу додатково оскаржити ще одну ухвалу. Все це зумовило збільшення навантаження і додаткову витрату робочого часу адвокатом Грабарем М. Ф., а тому сторони домовилися про збільшення розміру оплати послуг адвоката, та згідно прибуткового касового ордеру № 07/15-ЦС-06 відповідачка ОСОБА_1 сплатила адвокату Грабару М. Ф. 13 500 грн. (Т.5, а.с.69).
В заяві про винесення додаткової постанови щодо стягнення додаткових судових витрат, пов'язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, це витрати часу пов'язані із участю в судових засіданнях апеляційного суду, на ознайомлення з матеріалами справи в апеляційному суді та на підготовку процесуальних документів (Т.5, а.с.59-65).
На переконання колегії заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірним: із складністю справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг). Заперечення представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» цього висновку не спростовують.
За цих обставин слід стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь відповідачки ОСОБА_1 додатково понесені нею витрати у сумі 13 500 на оплату послуг адвоката Грабара М. Ф. по наданню ним професійної правничої допомоги на стадії перегляду справи в Апеляційному суді Закарпатської області в зв'язку з необхідністю оскарження ухвали Хустського районного суду від 27.06.2017 року та ухвали Хустського районного суду від 20.10.2017 року.
Що стосується витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту, а також найманням житла, то відповідно до ч. 1 ст. 138 ЦПК України такі витрати несуть сторони, а тому компенсації не підлягають.
Відповідно до ч. 2 ст. 138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.
За час розгляду справи в суді апеляційної інстанції судове засідання призначалося спочатку на 15.01.2018 року (Т.4, а.с.209-212), далі - на 14 березня 2018 року та 01 серпня 2018 року. Адвокат Грабар М. Ф. з'явився до суду 15.01.2018 року та 14.03.2018 року, а тому саме за ці дні й слід визначити компенсацію за відрив від звичайних занять. При визначенні цієї компенсації слід врахувати, що адвокат проживає в м. Києві, а отже йому необхідно один день для відрядження в Ужгород, один день для перебування в Ужгороді та один день для повернення до Києва. Отже, розмір мінімальної заробітної плати в 2018 році (3723 грн.) слід поділити на кількість робочих днів у місяці. Так, компенсація за 14, 15, 16 січня 2018 року складатиме 531, 85 грн. (3723:21*3), а компенсація за 13, 14, 15 березня 2018 року складатиме теж 531, 85 грн. (3723:21*3). Всього слід стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь адвоката Грабара М. Ф. 1063, 70 грн. компенсації за відрив від звичайних занять.
Компенсація за відрив від звичайних занять на користь відповідачки ОСОБА_1 стягненню не підлягає, оскільки адреса її листування вказана така ж як адреса для листування адвоката (АДРЕСА_1). Визначити де саме проживає відповідачка та скільки часу втратила у зв'язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції є неможливо. Крім того, в матеріалах справи також є ще одна адреса відповідачки ОСОБА_1 АДРЕСА_2). Отже, у зв'язку з недоведеністю цих витрат, в задоволенні компенсації за відрив від звичайних занять на користь ОСОБА_1 слід відмовити.
Враховуючи наведене, керуючись статтею 131, 137, 138, 141, 142, 270, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
Заяви ОСОБА_1 її представника Грабара Миколи Федоровича - задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь відповідачки ОСОБА_1 13 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь представника відповідачки ОСОБА_1 - Грабара Миколи Федоровича 1063, 70 грн. компенсації за відрив від звичайних занять.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст додаткової постанови складено 12 квітня 2019 року.
Судді: