ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/594/18 Номер провадження 22-з/814/134/19 Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
04 квітня 2019 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах у складі:
Головуючого: судді Кривчун Т.О.
Суддів: Кузнєцової О.Ю., Пилипчук Л.І.
розглянула питання про ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2019 року за заявою представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3
по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ опіки та піклування Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-
Постановою Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2019 року по вказаній справі апеляційну скаргу представника відповідача адвоката ОСОБА_3, задоволено частково.
Додаткове рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2018 року, змінено, в частині визначення способу участі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:
- встановлено побачення з дочкою та онукою першої та третьої пятниці кожного місяця з 17-ї години до 20-ї години неділі за місцем проживання батька ОСОБА_4 по вул. Шевченка, 8 в с. Попівка Зіньківського району Полтавської області та за місцем проживання діда ОСОБА_5 по вул. Воздвиженській, 45, в смт. Опішня Зіньківського району Полтавської області, а також три дні в період осінніх канікул, сім днів у період зимових канікул та один місяць в період літніх канікул.
В іншій частині рішення залишено без змін.
Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (ст.270 ЦПК України, в редакції, чинній на момент постановлення даної ухвали); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Порушене заявником питання стосується ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 16.01.2019 року, а саме стягнення суми судових витрат, понесених ОСОБА_2 при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 03.09.2018 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог Відділ опіки та піклування Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, задоволено повністю.
Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі в сумі 1409,60 грн.
Зтягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, судові витрати по справі в сумі 704,80 грн.
Додатковим рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2018 року доповнено рішення Диканського районного суду Полтавської області від 03.09.2018 року двома абзацами:
Визначити такий спосіб участі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1:
систематичні побачення з дочкою та онукою кожної п'ятниці з 17-ї години до 20-ї години неділі за місцем проживання батька ОСОБА_4 по вул. Шевченка, 8 в с. Попівка Зіньківського району Полтавської області та за місцем проживання діда ОСОБА_5 по вул. Воздвиженській, 45, в смт. Опішня Зіньківського району Полтавської області, а також на період канікул.
Проте, ОСОБА_2 було оскаржено лише додаткове рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2018 року, яким питання судових витрат не вирішувалось.
Так, оскільки, з наведеного вбачається, що рішення Диканського районного суду Полтавської області від 03.09.2018 року не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції, то і підстави для здійснення розподілу судових витрат, понесених ОСОБА_2 в суді першої інстанції, відсутні.
Статтею 141 ЦПК України визначено механізм розподілу судових витрат між сторонами, частиною один якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що коли вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
Відтак, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено часткового щодо вимог немайнового характеру, то з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно стягнути на її користь по 264,3 (1057,20/2/2) грн. з кожного, в рахунок відшкодування судових витрат по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги на додаткове рішення місцевого суду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, а саме щодо розподілу судових витрат, понесених апелянтом при подачі скарги.
Керуючись ст.270 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі №529/594/18, яким доповнити резолютивну частину постанови Полтавського апеляційного суду від 16 січня 2019 року наступним абзацом:
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2по 264,30 (двісті шістдесят чотири гривні 30 коп.) грн. судового збору з кожного.
В іншій частині заяви представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, - відмовити.
Додаткове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.
ГОЛОВУЮЧИЙ: Т.О. Кривчун
СУДДІ: О.Ю. Кузнєцова
ОСОБА_7