Єдиний унікальний номер 725/1720/19
Номер провадження 2-н/725/54/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітка ОСОБА_2» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

У поданій заяві заявник посилався на те, що під час перебування у трудових відносинах з боржником йому було нараховано, але не виплачено заробітну плату у розмірі 1427 грн. 05 коп. Проте розрахунок із ним проведено не було у звязку з чим на його користь підлягає стягненню середній заробіток за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року у розмірі 15600 гривень.

Просив видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітка ОСОБА_2» на його користь заборгованості по заробітній платі у сумі 1427 грн. 05 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 15600 гривень.

Розглядаючи подану заяву про видачу судового наказу, суд приходить до наступних висновків.

Так, за змістом ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Вимоги до заяви про видачу судового наказу регламентовані статтею 163 ЦПК України.

Зокрема, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте до заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки при проведенні розрахунку не було долучено документу, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Саме до таких висновків дійшла ОСОБА_3 Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 20 січня 2019 року у справі №910/4518/16, провадження № 12-301гс18.

Окрім того, даючи оцінку документам(доказам), наданих заявником на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, а саме: довідкам ТОВ «Сітка ОСОБА_2» про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а також про розмір середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1, судом було виявлено відсутність на них печатки підприємства, у звязку з чим вони не відповідають вимогам допустимості та достовірності доказів та не можуть бути прийняті до уваги судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог ст.163 ЦПК України.

З урахуванням зазначеного, зокрема невідповідності заяви про видачу судового наказу вимогам ст.163 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у даному випадку слід відмовити у видачі судового наказу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2, 78, 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітка ОСОБА_2» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Розяснити заявнику його право на звернення до суду з позовною заявою у порядку спрощеного позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька