ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 жовтня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/260/19

Головуючий у першій інстанції - Тіщенко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1323/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

сторони: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану адвокатом Дорошенко Григорієм Миколайовичем, на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 20 серпня 2019 року (місце ухвалення - смт. Талалївка, повний текст рішення складений - 20.08.2019) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з позовом про зміну розміру аліментів. В позові просила змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Стягнути з ОСОБА_2 аліменти, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07.05.2019 до досягнення повноліття дітей.

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що сторони від шлюбу, який розірвано у 2016 році, мають дітей, на утримання яких з відповідача рішенням суду від 19.10.2016 було стягнуто аліменти в розмірі 450,00 на кожну дитину щомісячно, з дня звернення до суду з позовом - 28.09.2016 і до досягнення повноліття дітей. В позові посилається на ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, згідно якого збільшено мінімальний розмір аліментів з 30 до 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Зазначає, що належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини позивач одна не може забезпечити. Батько є працездатним, має змогу сплачувати 3000,00 грн на кожну дитину, оскільки офіційно працює в Ніжинському відділі поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області.

Рішенням Талалаївського районного суду від 20.08.2019 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, встановлений рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 19.10.2016 по справі № 747/995/16ц. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття. Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що обов`язок щодо участі в утриманні дітей покладено на обох батьків, які у даній справі є фізично здоровими, працездатними, можуть виконувати обов`язок по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, законодавчо встановлений мінімальний рекомендований розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, разом з тим, недоведеність стороною позивача допустимими доказами стягнення заявленого у позові розміру аліментів, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду сторони подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Талалаївського районного суду від 20.08.2019 повністю, та ухвалити нове рішення.

За доводами апеляційної скарги оскаржуване рішення суду не відповідає обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Заявник посилається на те, що позивачем для збільшення розміру аліментів не зазначено та не підтверджено підстав зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, як це передбачено ст. 192 СК України. Судом не застосовано інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Крім того, в оскаржуваному рішенні судом зазначено думку відповідача щодо позову, разом з тим ні відповідач, ні його представник не були присутні при розгляді справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 20.08.2019, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на часткове порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги є аналогічними позову, крім того, збільшення розміру аліментів заявник обґрунтовує наявністю кредиту, який став підставою недостатності стягнутих аліментів на дітей за попереднім рішенням суду, а також посилається на необхідність проведення неодноразових щеплень донці, які коштують 2140,00 грн, та збільшений розмір аліментів надав би змогу відвідування дітьми гуртків, які є платними, брати участь у змаганнях.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи.

ОСОБА_1 на адресу суду апеляційної направила відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , яка є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що від шлюбу, який розірвано згідно рішення Талалївського районного суду від 19.10.2016 (а.с. 9), сторони мають дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

На підставі рішення Талалаївського районного суду від 19.10.2016 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 450 грн на кожну дитину щомісячно, з дня звернення до суду з позовом - 16.09.2016 і до повноліття дітей (а.с. 8).

Як вбачається з довідок, виданих виконкомом Староталалаївської сільської ради Талалаївського району, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає в АДРЕСА_1 , не працює, здійснює догляд за двома малолітніми дітьми. Діти постійно проживають разом з матір`ю і знаходяться на її утриманні (а.с. 11, 13).

Згідно довідки про неотримання аліментів, виданої Ніжинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби (а.с. 14), ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_2 за період з 28.09.2016 по 30.11.2016 згідно з виконавчим листом 747/995/16ц, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дітей не приймав, що підтверджується довідками наявними в матеріалах справи (а.с. 12, 14, 26).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок щодо участі в утриманні дітей покладено на обох батьків, які у даній справі є фізично здоровими, працездатними, можуть виконувати обов`язок по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, законодавчо встановлений мінімальний рекомендований розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, разом з тим, недоведеність стороною позивача допустимими доказами стягнення заявленого у позові розміру аліментів, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з"ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІІ (78912), що набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, рішенням Талалаївського районного суду від 19.10.2016 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 450 грн на кожну дитину щомісячно, з дня звернення до суду з позовом - 16.09.2016 і до повноліття дітей (а.с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи, діти проживають разом з матір`ю, знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Староталалаївської сільської ради Талалаївського району (а.с. 10,11). Разом з тим, відповідач аліменти, згідно зазначеного вище рішення не сплачував, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає (а.с. 12, 14).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частко враховуючи, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись.

Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" в бюджеті на 2016 рік закладені такі розміри прожиткових мінімумів: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень;з 1 травня 2016 року - 1228 гривень; з 1 грудня 2016 року - 1313 гривень, вказані суми були актуальні на момент прийняття рішення про стягнення аліментів на утримання дітей.

Розглядаючи вимогу щодо суми пред`явлених до стягнення аліментів, суд першої інстанції обґрунтовано послався, що прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2019 рік в Україні встановлені Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2019 рік» за пoданням Міністерства фінансів.

Слід зазначити, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років встановлений з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року - 1626 грн, з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року - 1699 грн, з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року - 1779 грн. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року - 2027 грн., з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року - 2118 грн., з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року - 2218 грн.

Термін «тверда грошова сума», який застосовується у ст. 184 СК України, є умовним та позначає відповідну суму аліментів на утримання дитини, що чітко визначена за домовленістю між платником та одержувачем аліментів або за рішенням суду, а також є такою, що не буде змінюватися автоматично у випадку зміни розміру заробітку або доходу платника аліментів.

З врахуванням наведеного є необґрунтованими та безпідставні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , щодо відсутності підстав для зміни раніше встановленого розміру аліментів, оскільки не відбулося зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, оскільки відповідачем не спростовано, що на момент подачі зазначеного позову відповідач працевлаштований, проте мав статус безробітного про що зазначено у рішенні суду від 19.10.2016 Талалаївського районного суду (а.с. 8).

Не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення і посилання в апеляційній сказі щодо посилання суду на практику Верховного Суду, а також доводи щодо зазначення думки відповідача, яка, як вбачається викладена у відзиві на позовну заяву (а.с. 48-50), який не скористався своїм правом бути безпосередньо присутнім під час розгляду справи по суті.

Як вбачається, про час та місце розгляду справи судом першої інстанції сторони повідомлялись належним чином, що підтверджуються рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с. 47, 59), також мається клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за відсутності учасника справи, в якій останній, керуючись ч. 3 ст. 211 ЦПК України просив справу розглянути за його відсутності з урахуванням відзиву на позов (а.с. 51).

Посилання заявника на описки в оскаржуваному рішенні не є підставою для скасування рішення місцевого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Не є підставою для скасування правильного рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , оскільки з висновками місцевого суду, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи що вимоги позовної заяви та доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Позивач посилається на наявність кредиту, необхідність проведення неодноразових щеплень донці, які є платними, та можливість відвідування дітьми гуртків, які є платними не є підставою для зміни розміру аліментів, але є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що передбачено ст. 185 СК України.

Слід зазначити, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дітей є предметом їх основного піклування.

Під час розгляду справи судом враховано вік та стан здоров`я дітей, матеріальні потреби, перебування дітей на утриманні матері, майновий стан позивача та відповідача.

З врахуванням наведеного, доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст рішення складено 31.10.2019.

Головуючий Судді: