Справа № 314/2889/18
Провадження № 2/314/346/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

секретар судового засідання Рясна А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 314/2889/19 в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» про визнання договору припиненим,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому в порядку спадкування після смерті батька належить земельна ділянка площею 9,39га, яка розташована на території Семененківської (Кіровської) сільської ради Вільнянського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.07.2017року зареєстровано в реєстрі за № 13.

03.01.2007 року ще за своє життя його батько, ОСОБА_4 уклав з ТОВ «Промінь» договір оренди спірної земельної ділянки, строком на 10 років.

Сторони договору підписали акт прийому-передачі обєкта оренди (земельної ділянки) від 03.01.2007, також дійшли згоди щодо істотних умов договору, скріпивши його своїми підписами.

Державна реєстрація договору відбулася 26.12.2012.

28.10.2016 ОСОБА_4 помер, після його смерті спадщину прийняв позивач.

Позивач вважає, що договір оренди, укладений між його батьком та відповідачем є припинений, оскільки у десятиденний строк після державної реєстрації вказаного договору не було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, який має самостійне юридичне значення.

У встановлений судом строк відповідач надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що згідно п.3 ст. 640 ЦК України в редакції, що діяла на час підписання договору і до 01.01.2013 року, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державній реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Таким чином, згідно з п.3 ст. 640 ЦК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» Договір оренди землі ТОВ «Промінь» з ОСОБА_5 є укладеним з моменту його державної реєстрації та набирає чинності з моменту його державної реєстрації.

Державна реєстрація договору проведена 26.12.2012 року Запорізькою регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» за реєстраційним номером 262, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі» №2073 від 25.12.1998 року та постанови Кабінету міністрів України «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» від 17.07.2003 року №1088.

Таким чином, договір є укладеним з 03 січня 2007 року та набрав чинність 26.12.2012 року.

Згідно ст. 19 Закон України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час підписання Договору і діє на даний час, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Пунктом 8 договору передбачено, що «Договір укладено на 10 років». Таким чином, строк дії оспорюваного договору становить 10 років з дати укладання. Відповідно до п. З ст. 640 ЦК України датою укладання договору є дата його державної реєстрації, тобто 26 грудня 2012 року. Тобто, строк дії договору становить з 26.12.2012 року по 26.12.2022 року.

Згідно п.43 Прикінцевих положень Договору «Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації». Положення п. 43 Договору в частині «Цей договір набирає чинності після підписання сторонами» порушує ст. 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час підписання Договору і до 01.01.2013 року, згідно якої договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України при розгляді справ: №6-2777цс16, №6-99цс13.

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час підписання Договору і до 05.04.2015 р., невідємною частиною договору оренди землі є акт приймання-передачі обєкта оренди. Відповідач почав використання вищевказаної земельної ділянки лише з 26.12.2012 року - саме після державної реєстрації.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» - обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Тому посилання Позивача на те, що строк дії Договору оренди землі починається з моменту його укладення є необгрунтованими.

У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, в ньому зазначених. Також, позивач пояснив суду, що в п.19 договору оренди земельної ділянки від 03.01.2007 чітко зазначено, передача земельної ділянки здійснюється у десятиденний строк після державної реєстрації цього договору на підставі акта приймання-передачі. Проте, такого акта його батько не підписував, а отже, не виконані умови договору та приписи законодавства.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на доводи відзиву. Також, зазначила, що на момент підписання та державної реєстрації договору оренди земельної ділянки акт приймання-передачі згідно ст.15 Закону України «Про оренду землі» був складовою частиною цього договору і самостійної юридичної сили не має.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03.01.2007 між ОСОБА_4 та ТОВ «Промінь» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,39га, яка розташована на території Семененківської (Кіровської) сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

03.01.2007 було також підписано акт прийому-передачі обєкта оренди.

28.10.2016 ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина в тому числі і на спірну земельну ділянку. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв його син, ОСОБА_1 25.07.2017.

Згідно з ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до договору, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Промінь» в п. 40, передбачено, що смерть фізичної особи не є підставою для припинення договору.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.10.2017, яке набрало законної сили, по справі №314/3549/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Промінь» про припинення договору оренди землі встановлено, що державна реєстрація спірного договору оренди землі відбулась 26 грудня 2012 року. Від моменту реєстрації договору починається відлік 10-ти річного строку дії договору, який встановлений п. 8 зазначеного договору, та спливає 26 грудня 2022 року.

Згідно з ч.4 ст.15 Закону в редакції, що була чинною на час підписання спірного договору, невідємною частиною договору землі є, зокрема, акт приймання-передачі обєкта оренди.

У судовому засіданні позивач та представник відповідача визнали факт того, що ще за життя ОСОБА_5 земельна ділянка була передана в оренду ТОВ «Промінь» і по теперішній час знаходиться у його користуванні.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону договір оренди землі припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (ч.ч.2, 3 ст.31 Закону).

Отже, посилання позивача та його представника на відсутність підписаного у десятиденний строк після державної реєстрації договору акта приймання-передачі земельної ділянки не є законною та обґрунтованою підставою для визнання припиненим договору оренди земельної ділянки від 03.01.2007.

Таким чином, перевіривши та з'ясувавши всі обставини справи та оцінивши усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а також те, що у задоволенні позові було відмовлено, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 82, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 31 Закону України «Про оренду землі», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, місце проживання: 70002, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, до товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», місцезнаходження: 70026 Запорізька область, Вільнянський район, с.Семененкове, вул.Нова, буд.21, , про визнання договору припиненим відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 21.03.2019.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

21.03.2019