Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1423/15-ц Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є. Б.
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 липня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Бруховського Є.Б. у смт Черняхові

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повернути майно, збережене без достатньої правової підстави, відшкодування збитків та моральної шкоди

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про розірвання договору побутового підряду про ремонт транспортного засобу та стягнення понесених витрат, -

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому уточнив (а.с.191-197 том 1). Просив зобов`язати відповідача повернути йому майно, збережене без достатньої правової підстави, відшкодувати понесені збитки та моральну шкоду. В обгрунтування заявлених вимог зазначав, що йому на праві власності належить автомобіль марки Volkswagen Golf 1 д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ від 03.08.1999 р., виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ. 03.05.2014 року в с. Осники Черняхівського району Житомирської області у його присутності та присутності гр. ОСОБА_4 його сином та повіреним ОСОБА_3 , який діяв від його імені та у його інтересах на підставі довіреності від 10.12.2009 року, був укладений договір побутового підряду із ОСОБА_5 , який є фізичною особою-підприємцем, про ремонт та фарбування кузова вказаного вище автомобіля, заміну правої ведучої піввісі, що була надана ним у комплекті. За умовами домовленості було досягнуто згоди, що строк виконання робіт за договором становитиме 2 місяці, тобто до 03.07.2014 року включно, а вартість робіт за договором становила 1000 доларів США, що станом на момент укладення договору в гривневому еквіваленті складало 11 400, 00 грн. за офіційним курсом НБУ на вказану дату. Його син на евакуаторі доставив відповідачу автомобіль для ремонту разом з комплектом піввісі.

В подальшому, 05.05.2014 року представник позивача за довіреністю Музика ОСОБА_6 . (син) вніс на рахунок ОСОБА_2 передоплату за виконання робіт в сумі 5 300, 00 грн та запропонував укласти письмовий договір з чітким переліком робіт та матеріалів для ремонту автомобіля, проте відповідач відмовився та взяті на себе зобов`язання щодо ремонту та фарбування автомобіля не виконав в обумовлений строк. Зазначав, що 24.11.2015 року відповідач листом повідомив його представника про необхідність сплати боргу за ремонті роботи, з доданим актом на загальну суму 1950 грн. При цьому були виконані лише роботи із встановлення правової піввісі (150 грн.), розбір та підготовлення авто до зварювальних робіт (1800 грн.), а решта робіт ним не замовлялася. Таким чином вважав, що вказані дії відповідача свідчать про його намір виправдати зберігання автомобіля без достатньої правової підстави після закінчення дії договору (03.07.2014 pоку). Крім того зазначав, що отримані відповідачем кошти у сумі 5300 грн. були використані для власних потреб, оскільки жодних ремонтних робіт проведено не було, про що свідчить висновок оцінювача ОСОБА_7 від 19.08.2015року. На переконання позивача, відповідач не виконав умови договору та не повернув автомобіль у період з 03.07.2014 року (день закінчення дії договору) по 09.03.2016 року (день звернення до суду), а тому він зобов`язаний сплатити йому пеню у розмірі 18 450 доларів США, що становить 210 330, 00 грн.

З урахуванням того, що із обумовлених робіт відповідач виконав лише частину роботи на загальну суму 1 950, 00 грн., то з нього підлягає стягненню 3 350, 00 грн. внесеної суми предоплати. Таким чином вважав, що загальна сума боргу, що підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_2 , становить - 213 680, 00 грн. (5 300, 00 грн. передоплати мінус 1 950, 00 грн. за частково виконані роботи і плюс пеня за 615 днів 210 330, 00 грн.). Його автомобіль до теперішнього часу перебуває у відповідача без достатньої правової підстави та будь-яких домовленостей щодо зберігання. Оскільки його майно перебуває у розібраному стані, то з відповідача підлягають стягненню витрати для приведення його до стану до попереднього. Зазначені обставини встановлені рішенням Рівненського міського суду від 25.08.2015 року. Окрім того, порушення умов договору та його прав як власника майна, заподіяно йому моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 5000 грн., так як він є пенсіонером, людиною похилого віку і терпів незручності у пересуванні, маючи у власності автомобіль, але вини відповідача не міг ним користуватися.

Виходячи із наведеного, просив зобов`язати відповідача повернути йому автомобіль марки Volkswagen Golf 1 д. н. НОМЕР_1 , стягнути з останнього 3 350 грн. передоплати за невиконані ремонтні роботи, 210 330 грн. пені за прострочення виконання умов договору та 5000 грн. заподіяної його діями моральної шкоди.

22.07.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розірвання договору побутового підряду про ремонт транспортного засобу та стягнення понесених витрат. В обгрунтування позову зазначав, що 03.05.2014 року між ним та ОСОБА_3 укладено усний договір, згідно якого він мав надати послуги з ремонту легкового автомобіля «Volkswagen Golf 1» державний номер НОМЕР_1 , а саме: провести покраску кузова, ремонт двигуна та заміну окремих деталей ходової частини. Фактично це була попередня домовленість, так як самого автомобіля він не бачив і для проведення підготовчих робіт замовник ОСОБА_3 , який діяв в інтересах позивача, мав внести попередню оплату. В подальшому, 05.05.2014 року ОСОБА_3 перерахував на його рахунок передоплату за початок проведення робіт у сумі 5 300 грн., що свідчить про укладення усного правочину між ним та ОСОБА_3 Договір в письмовій формі не укладався у зв`язку із неможливістю визначити об`єм і вартість усіх ремонтних робіт. Строк виконання робіт був обумовлений до серпня 2014 року. У зв`язку з тим, що автомобіль був непридатний до його експлуатації та використання, він був доставлений до СТО на автоевакуаторі. При здійсненні ремонтних робіт виявлено необхідність збільшення вартості та обсягу робіт, придбання запасних частин, однак відповідач не погодився із обсягом фактично виконаних робіт та відмовився оплачувати ремонт автомобіля, звернувшись із позовом до Рівненського міського суду до ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору про ремонт транспортного засобу, відшкодування майнової шкоди, стягнення неустойки та моральної шкоди. Рішенням Рівненського міського суду від 25 серпня 2015 року в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовлено, рішення набрало законної сили. Вказаним рішенням встановлена домовленість сторін про укладення договору побутового підряду на ремонт автомобіля. Враховуючи, що ним були проведені підготовчі демонтажні роботи автомобіля, частковий ремонт двигуна та замінені окремі деталі ходової частини автомобіля, понесені витрати на охорону автомобіля, що складає загальну суму витрат у розмірі 34 750 грн., просив стягнути ці кошти на його користь з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25.07.2016 року вказані вище позови об`єднані в одне провадження та об`єднаній цивільній справі присвоєно загальний номер 293/1423/15-ц.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 липня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повернути майно, збережене без достатньої правової підстави, відшкодування збитків та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 350 (три тисячі триста п`ятдесят) грн. передоплати на виконання ремонтних робіт автомобіля. В решті позову відмовлено за безпідставністю вимог. Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розірвання договору побутового підряду про ремонт транспортного засобу та стягнення понесених витрат, відмовлено в повному обсязі за безпідставністю вимог.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_8 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 та ухвалити нове судове рішення в цій частині - про задоволення позову в повному обсязі. На думку апелянта, обставини укладення між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 договору побутового підряду на ремонт автомобіля, передачу такого автомобіля відповідачу і проведення передоплати за ремонтні роботи встановленні рішенням Рівненського міського суду від 25.08.2015, яке набрало законної сили, а відтак обставини укладення договору підряду є доведеними, що визнає і сам ОСОБА_2 у своїй зустрічній позовній заяві. Між сторонами досягнуто згоди щодо виконання робіт у термін 2 місяці, проте відповідач Добровольський відмовився від укладення договору в письмовій формі із визначенням конкретного переліку робіт, обумовлені роботи не виконував протягом 1 року 9 місяців, автомобіль не повертав, натомість вимагає оплату робіт, які не замовлялися, а тому існують підстави для стягнення пені в розумінні положень ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та моральної шкоди.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду є рішення суду в частині розглянутих позовних вимог ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_9 ОСОБА_10 заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає, що судом першої інстанції надано правильну оцінку обставинам справи. Окрім того, посилається на те, що із позивачем ОСОБА_1 не укладався договір побутового підряду, а відтак підстави для відшкодування збитків відсутні. Окрім того вважає, що ОСОБА_1 не доведено, що ОСОБА_2 заволодів його майном у незаконний спосіб та не доведено наявність моральної шкоди.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України та доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що кошти у сумі 3 350 грн, які надані представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 як передоплата за виконання ремонтних робіт відповідачу ОСОБА_2 , сторонами не оспорюється, зокрема відповідачем ОСОБА_2 не заперечується сам факт її отримання. А також вважав, що відсутні підстави для стягнення пені за прострочення виконання умов договору в сумі 210 330 грн, оскільки сторонами належними та допустимими доказами не доведено правових підстав для визнання договору побутового підряду укладеним.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 865-866 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Статтею 867 ЦК України визначено права замовника, а саме підрядник не має права нав`язувати замовникові включення до договору побутового підряду додаткових оплатних робіт або послуг. У разі порушення цієї вимоги замовник має право відмовитися від оплати відповідних робіт або послуг. Замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними.

Згідно ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. У разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати.

Вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі (ст.. 873 ЦК України).

Статтею 874 ЦК України передбачені правові наслідки нез`явлення замовника за одержанням роботи. У разі нез`явлення замовника за одержанням виконаної роботи або іншого ухилення замовника від її прийняття підрядник має право, письмово попередивши замовника, зі спливом двох місяців від дня такого попередження продати предмет договору побутового підряду за розумну ціну, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести у депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я замовника. Підрядник також має право замість продажу предмета договору побутового підряду притримати його або вимагати відшкодування.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Volkswagen Golf 1 д. н. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 03.08.1999 р., виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ (а.с. 12 том 1).

03.05.2014 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 домовився із ОСОБА_2 про проведення ремонтних робіт зазначеного автомобіля та здійснив доставку вищезазначеного автомобіля до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ..

В подальшому, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 здійснив передоплату за ремонт розмірі 5 300 грн., що підтверджується квитанцією 0IAW80854 від 05.05.2014 року (а.с. 11 том 1).

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Рішенням Рівненського міського суду від 25.08.2015 року, на яке посилаються сторони по справі, як на підставу доведеності укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договору побутового підряду, ухвалено про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору про ремонт транспортного засобу, відшкодування завданої майнової шкоди, стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язання на загальну суму 277 880,68 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Зазначене рішення залишено в силі ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 4 листопада 2015 року (т.1 а.с.66-67).

Із змісту зазначеного судового рішення слідує, що судами встановлений факт укладення між сторонами договору побутового підряду на ремонт автомобіля. На виконання договору позивач передав відповідачу автомобіль, перерахував передоплату в сумі 5300 грн., а відповідач виконав ремонтні роботи автомобіля на суму 15500 грн.

Зазначені обставини додаткового доведення не потребують.

Разом з тим, позивачем не доведено належними і допустимими доказами, які саме зобов`язання за цим договором були покладені на відповідача та протягом якого саме строку мали бути виконані ремонтні роботи.

За таких обставин суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для висновку про утримання відповідачем автомашини позивача без належної правової підстави та для стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язання і відшкодування моральної шкоди.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 21.12.2017 року та 27.12.2017 року ОСОБА_2 надіслав листи-повідомлення ОСОБА_1 із проханням забрати належний йому автомобіль у зв`язку із відсутністю коштів для зберігання та охорони вказаного майна (а.с. 183-185 том 2).

Матеріалами справи також підтверджується, що із 26.12.2017 року автомобіль марки Volkswagen Golf 1 д. н. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження №00000157 і залишено на зберіганні ОСОБА_2 до вирішення питання по суті (а.с. 186 том 2).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Обставини справи судом з`ясовані повно та всебічно. Зібраним у справі доказам дана належна та об`єктивна оцінка. Порушень норм матеріального і процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено. Тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині відповідає вимогам ст.263, 264 ЦПК України і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384,389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 01.11.2019 року.