Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/5213/19 за позовом ОСОБА_1 до Благодатненської селищної ради Волноваського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, пояснюючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за АДРЕСА_1 . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.1990 року, виданого державним нотаріусом Другої Волноваської державної нотаріальної контори, заявник є спадкоємцем, прийняла будинок у спадщину та оформила своє право власності на нього, зареєструвавши 10.03.1991 року право власності у Волноваському БТІ.

У теперішній час свідоцтво про право на спадщину за законом втрачено, вона не має можливості розпорядитися належним їй майном. Отримати дублікат правовстановлюючого документу немає можливості, оскільки його видано нотаріальною конторою, що знаходиться на території, визнаної тимчасово окупованою. Спадкову справу передано до державного обласного архіву Донецької області. 27.06.2019 року у Донецькому обласному нотаріальному архіві Донецької області вона отримала копію свідоцтва про право на спадщину за законом, яку було завірено з проставленням печатки нотаріуса так званої ДНР, яка є недійсним документом, оскільки видане органом на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документу перешкоджають позивачеві здійснити його право власності, яке не визнається іншими особами, тому він просив визнати за ним право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 .

У судове засіданні позивач та його представник не з`явилися, у позові позивач просила розглянути справу без її участі, за участю представника - адвоката Мірошникової Т.А.

Представник позивача - адвокат Мірошнікова Т.А. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач - Благодатненська селищна рада Волноваського району Донецької області, в судове засідання представника не направила, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09.03.1961 року Благодатівською селищною радою Волноваського райну Донецької області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5

06.11.1980 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на - ОСОБА_1 ,- що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 06.11.1980 року Благодатненською селищною радою Волноваського району Донецької області.

З довідки № 532 від 03.07.2019 р., виданої ТОВ «Волноваське БТІ», випливає, що станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 зареєстровано 10.03.1991 року Волноваським БТІ за ОСОБА_1 .

З інформаційної довідки № 531 від 03.07.2019 року, виданої ТОВ «Волноваське БТІ», випливає, що право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Докучаєвською держнотконторою від 27.12.1990 р., реєстр № 2732.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.1990 року, виданого державним нотаріусом Другої Влноваської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_1 , завіреного заступником директора ТОВ «Волноваське БТІ», випливає, що заявник отримала у спадок житловий будинок за АДРЕСА_1 , право власності на який зареєструвала у Волноваському БТІ 10.03.1991 року.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 01.01.2013 року право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за заявником.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, що визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач визнав позов, заперечень проти позовних вимог не надав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, який прийняв у спадщину житловий будинок, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрував своє право власності в органах державної рєстрації прав власності на нерухоме майно, але через втрату правовстановлюючого документу, що підтверджує його право власності на нерухоме майно, не має можливості підтвердити своє право власності та здійснити свої права власника. Позасудовим порядком підтвердити своє право власності на нерухоме майно та отримати дублікат правовстановлюючого документу не має можливості, оскільки нотаріальні документи зберігаються в обласному нотаріальному архіві Донецької області, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, не порушують прав інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, оскільки надає право позивачеві здійснити його права власника.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.328,392 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Благодатненської селищної ради Волноваського району Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук