Справа № 645/5351/18
Провадження № 2/645/356/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Бабкової Т.В.,
при секретарі судових засідань - Малій О.Л.,
за участю позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом (з урахуванням уточнень від 01.10.2018 року), в якому просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2 та примусово зняти її з реєстраційного обліку в належному позивачу домоволодінні.
На обґрунтування уточнених позовних вимог посилалася на те, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_2. У даному будинку зареєстрований позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 зазначає, що хоча відповідач і зареєстрована за вказаною адресою, проте фактично не проживає, так як уклала шлюб та виїхала проживати до чоловіка. Відповідач за спірною адресою не проживає тривалий час, комунальні платежі не сплачує, чим об'єктивно порушуються права позивача. Позивач вказує, що намагався зустрітися з відповідачем для вирішення питання зняття з реєстрації, але остання на контакт не виходить.
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав. Пояснив суду, що є власником будинковолодіння АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 16.12.1986 року. Позивач перебував у шлюбі з із ОСОБА_4, яка на час одруження мала неповнолітню дитину від попереднього шлюбу ОСОБА_3 За згодою позивача ОСОБА_4 та її донька вселилися у належне позивачу будинковолодіння та зареєструвалися за вказаною адресою. У шлюбі з ОСОБА_4 народилася дитина - ОСОБА_6 В 2002 році ОСОБА_3 вийшла заміж, набула у шлюбі прізвище ОСОБА_3, оселилася у свого чоловіка. В 2016 рокі дружина позивача померла. Деякий час відразу після поховання в будинковолодінні АДРЕСА_3 разом з позивачем залишилася проживати ОСОБА_3 та її сім'я з метою підтримати позивача після пережитого горя. Проте, через деякий час ОСОБА_3 та її сім'я знову повернулися до квартири чоловіка ОСОБА_3, в подальшому ОСОБА_3 припинила спілкуватися з позивачем, турбуватися його життям, дзвонити та відвідувати. Таке становище триває декілька років. Позивач зазначає, що за цей час відповідачка ніяким чином житловим приміщенням - будинковолодінням АДРЕСА_3 не цікавиться, участі в сплаті комунальних послуг за експлуатацію будинку не приймає, не дбає про його технічний стан. В той же час сам факт її реєстрації за вказаною адресою призводить до нарахування комунальних платежів, що впливає на обов'язок позивача проводити оплату в більшому розмірі, тобто нести додаткові матеріальні витрати.
Відповідач ОСОБА_3 повідомлена про дату час і місце судового засідання, без повідомлення причин не з'явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала.
Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гупал Н.О., яка діє на підставі довіреності від 16.10.2018 року, надала заяву про розгляд справи у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Із наданих письмових пояснень вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до Департаменту реєстрації як підстава проведення реєстраційної дії, є обов'язковим до виконання, тому не потребує додаткового зобов'язання в резолютивній частині рішення щодо відповідного суб'єкта реєстраційних дій.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, надано 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.
01.10.2018 року позивачем подано уточнений позов на виконання ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.09.2018 року.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.10.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.
12.11.2018 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.02.2019 року закрито підготовче засідання по даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За умовами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Власником будинковолодіння АДРЕСА_2, є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою 16.12.1986 року, а.с. 4.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, яка мала неповнолітню дитину від попереднього шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За згодою позивача його дружина ОСОБА_4 та її донька від попереднього шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вселилися у будинковолодіння АДРЕСА_2 та зареєструвалися за вказаною адресою.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача та будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_2, а.с. 7-9.
В 2002 році ОСОБА_3 вийшла заміж та набула у шлюбі прізвище ОСОБА_3.
Дані будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_2, та дані Департаменту реєстрації Харківської міської ради свідчать про реєстрацію відповідачки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, з 18.06.2002 року, а.с. 7-9.
Крім того, у шлюбі з ОСОБА_4 (після шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_4) у позивача народилася дитина - ОСОБА_6, який також має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2.
В 2016 році ОСОБА_4 померла.
З пояснень позивача встановлено, що деякий час відразу після поховання ОСОБА_4 в будинковолодінні АДРЕСА_3 разом з позивачем залишилася проживати відповідачка ОСОБА_3 та її сім'я з метою підтримати позивача після пережитого горя. Проте, через деякий час ОСОБА_3 та її сім'я знову повернулися до квартири чоловіка ОСОБА_3, в подальшому ОСОБА_3 припинила спілкуватися з позивачем, турбуватися його життям, дзвонити та відвідувати, цікавитися житловим приміщенням - будинковолодінням АДРЕСА_3, приймати участь в сплаті комунальних послуг за експлуатацію будинку, дбати про його технічний стан. В той же час сам факт її реєстрації за вказаною адресою призводить до нарахування комунальних платежів, що впливає на обов'язок позивача проводити оплату в більшому розмірі, тобто нести додаткові матеріальні витрати.
При цьому позивач на підтвердження своїх вимог спирається на акт обстеження житлово - побутових умов домоволодіння, складеного ОСОБА_2 в присутності свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10, в домоволодінні АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка у вказаному домоволодінні не проживає, так як вийшла заміж, проживає у чоловіка, стосунки з ОСОБА_2 не підтримує.
З висновку ст. ДОПСППП Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області Будянського О.Г. від 06.09.2018 року, вбачається, що за результатами перевірки звернення ОСОБА_2 органами поліції встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2, розташоване приватне будинковолодіння, яке належить згідно свідоцтва про право на спадщину від 1986 року ОСОБА_2 В зазначеному домоволодінні раніше мешкала падчерка ОСОБА_3, 1985 року народження, яка зареєстрована за вказаною адресою, але фактично, зі слів мешканців сусідніх домоволодінь, не мешкає близько з 2012 року та ніяких стосунків з ОСОБА_2 не підтримує, а.с. 11.
Таким чином, фактично знайшли у судовому засіданні доводи позивача, що він є власником будинковолодіння АДРЕСА_2, відповідач не є його родичкою чи членом сім'ї, в спірному домоволодінні не проживає більше одного року, в спірному приміщенні відсутні її особисті речі, участі в оплаті комунальних послуг по утриманню будинковолодіння вона не приймає, а тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, підлягають задоволенню.
Виходячи з викладеного, на підставі положень ст.405 ЦК України наявні правові підстави для визнання ОСОБА_3 права на користування цим житлом разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на жиле приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, пр. визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові, зокрема, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування.
Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, вже буде зобов'язаний зняти відповідача з реєстрації.
Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача ОСОБА_12 права користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_2, є правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Суд не може підміняти собою орган реєстрації, який повноважний здійснювати реєстрацію місця проживання особи (скасування реєстрації місця проживання особи). Відмови у вчиненні органом реєстрації скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, суду не надано.
При таких обставинах позивач не позбавлений права на звернення у встановленому законом порядку до органу реєстрації із заявою про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, в зв'язку із позбавленням останньої права користування вказаним житловим приміщенням на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Відтак, пред'явлені позовні вимоги в частині скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, є передчасними та задоволенню не підлягають.
Питання про розподілсудовихвитрат суд вирішуєвідповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 13, 76-81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради- задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2.
Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1.
Повне судове рішення складено 04.04.2019 року.
Суддя Т.В. Бабкова