Справа № 441/1982/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 22-ц/811/85/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю боржника ОСОБА_2, представника боржника ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 13 грудня 2018 року в складі судді Українця П.Ф. в справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

встановила:

В жовтні 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В. звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, до виконання ним зобов'язань за рішенням Городоцького районного суду Львівської області у справі № 441/1982/14-ц.

Подання обгрунтовує тим, що у нього на виконанні є виконавче провадження № 56577170 з примусового виконання виконавчого листа № 441/1982/14-ц, що виданий 01.10.2015 року Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ПАТ Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» 298 298 грн. 43 коп., з них: залишок строкового кредиту - 35 050грн.; залишок прострочених платежів по кредиту - 54 450грн.; залишок прострочених платежів по відсоткам - 56 680грн. 91коп.; залишок нарахованих відсотків - 1 471грн. 23коп; сума нарахованої пені по кредиту та відсотках - 56805 грн. 75 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості - 85176 грн. 59 коп.; 3% річних від простроченої суми заборгованості - 8 663 грн. 96 коп.

09.06.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищеозначеного виконавчого листа, копію такої скеровано боржнику і отримано ним 14.06.2018 року. Також, 09.06.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника та кошти у банківських установах, вчинено інші виконавчі дії, між тим, боржник від виконання рішення суду ухиляється, на виклики до приватного виконавця не являється, декларацію про майно та доходи і пояснення щодо невиконання рішення суду не надав. За повідомленням Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 періодично здійснює поїздки за кордон, а отже такі тягнуть за собою витрати на переїзд, оренду/найм житла, харчування, тощо, що дає підстави вважати, що боржник володіє певними коштами, але рішення суду не виконує. Просив подання задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 13 грудня 2018 року подання задоволено.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, на строк до повного виконання зобов'язань за рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13.07.2015 року у справі № 441/1982/14-ц.

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_2, вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Покликається на те, що суд формально з»ясував природу спірних правовідносин та не взяв до уваги те, що за наслідками підроблених правочинів зі сторони ПАТ «Державний ощадний банк України» слідчим відділом Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000009 від 04.01.2018 року за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358 та. Ч. 4 ст. 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів).

Стверджує, що суд порушив його право на захист, оскільки не викликав в судове засідання для надання пояснень з приводу подання приватного виконавця.

Просить скасувати ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 13 грудня 2018 року та постановити ухвалу, якою у задоволенні подання відмовити.

21.02.2019 року на адресу суду надійшли пояснення ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» в яких зазначено, що АТ «Ощадбанк» погоджується з висновком суду першої інстанції щодо ухилення боржника від виконання своїх обов'язків, відтак тимчасовим обмеженням останнього у праві виїзду за межі України.

Звертає увагу на виїзди боржника ОСОБА_2 за межі України в контексті необхідності матеріальних затрат для цього, не з»явлення до виконавця на його виклики, не надання боржником інформації щодо своїх доходів, не вчинення жодних активних дій спрямованих на виконання рішення.

Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення боржника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3. на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 не виконав обов'язків щодо надання приватному виконацю достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банку чи інших фінансових установах, не з'явився за викликом виконавця, не сплатив жодних коштів на виконання рішення суду, що свідчить про ухилення від виконання покладених на боржника рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження № 56577170 з примусового виконання виконавчого листа № 441/1982/14-ц, виданого 01.10.2015 року Городоцьким районним судом Львівської області на виконання рішення цього ж суду від 13.07.2015 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» 298 298 грн. 43 коп., з них: залишок строкового кредиту - 35 050 грн.; залишок прострочених платежів по кредиту - 54 450 грн.; залишок прострочених платежів по відсоткам - 56 680 грн. 91коп.; залишок нарахованих відсотків - 1 471 грн. 23 коп; сума нарахованої пені по кредиту та відсотках - 56 805 грн. 75 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості - 85 176 грн. 59 коп.; 3% річних від простроченої суми заборгованості - 8 663 грн. 96 коп. (а.с. 132).

Заява про примусове виконання подана 09.06.2018 року (а.с. 131).

Постановою приватного виконавця від 09.06.2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищеозначеного рішення суду, зобов'язано ОСОБА_2 подати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с. 134).

Постанову про відкриття виконавчого провадження боржник ОСОБА_2 отримав 14.06.2018 року (а.с. 135).

Враховуючи вимоги ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник ОСОБА_2 вважається таким, що повідомлений про примусове виконання рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13.07.2015 року.

Одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження, 09.06.2018 року приватний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та коштів на рахунках у банківських установах (а.с. 136, 139).

Крім цього, в межах виконавчого провадження приватний виконавець надіслав запити у відповідні реєструючи органи з метою з»ясування питання про наявність майна у боржника та інших його активів (а.с. 140-144).

Також, приватний виконавець з»ясував місце реєстрації боржника ОСОБА_2 (а.с. 146).

Боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований на АДРЕСА_1, на виклик до приватного виконавця 15.06.2018 року, що скеровувався йому за адресою АДРЕСА_1, не з'явився.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 13.09.2018 року № 30/5572, ОСОБА_2 не проходить військову службу та не отримує грошове забезпечення в органах охорони державного кордону (а.с. 147).

З відповідей на інші запити слідує, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані, джерел доходу у нього немає, банківські рахунки не відкриті (а.с. 140-143).

В сою чергу, з повідомлення Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., в період липень-серпень 2018р. виїжджав за межі України, документ для виїзду за кордон - НОМЕР_1 (а.с. 148).

Згідно Акту приватного виконавця від 17.07.2018 року ОСОБА_2 вручено бланк декларації про майно та доходи, яку зобов'язано подати приватному виконавцю у визначені законодавством строки та надати пояснення щодо погашення заборгованості, при цьому на час звернення із поданням декларація та пояснення боржником не подані (а.с. 145).

Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 18) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 вказаного Закону право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Скориставшись наданими йому законом повноваженнями, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В. 19.10.2018 року звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2, як боржника у праві виїзду за межі України до виконання останнім своїх зобов»язань (а.с. 129-130).

В поданні приватний виконавець стверджував, що на виклик до виконавця боржник не з»явився, пояснень не надав. В межах проведених заходів примусового виконання рішення, скеровано запити у реєструючи органи, проведено перевірку майнового стану боржника та встановлено, що останній пенсії не отримує, не має відкритих рахунків в банківських та інших фінансових установах, транспортні засоби за ним не зареєстровані, зобов'язання боржник не виконує (а.с. 14-27).

В свою чергу, порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України визначено у ст. 441 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, задоволення подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

В свою чергу, права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження визначені статтею 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

У частині 5 статті 19 цього Закону вказано, що боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення , допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій , за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини, своєчасно з'являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

На вимогу приватного виконавця адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України у Львівській області надано інформацію від 17.07.2018 року щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яким є АДРЕСА_1 з 13.09.1995 року (а.с. 146).

Разом з цим, з матеріалів подання вбачається, що виклик приватного виконавця від 09 червня 2018 року про обов»язок з»явитися до виконавця на 15 червня 2018 року о 10 год. 00 хв. боржник ОСОБА_2 отримав 14.06.2018 року, проте на вимогу виконавця не прибув, декларацію про доходи та майно, а також пояснення за фактами невиконання судового рішення та вимог виконавця, не надав.

На переконання колегії суддів, встановлені обставини справи свідчать про те, що боржник ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання зобов"язань із сплати суми боргу, визначеної заочним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13.07.2015 року, оскільки не виконує своїх обов"язків, передбачених ЗУ "Про виконавче провадження".

Крім цього, на заперечення доводів подання приватного виконавця та відповідних висновків місцевого суду, апелянт не надав жодного доказу на спростування таких по суті, основним аргументом апелянт зазначив неврахування судом того, що слідчим відділом Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000009 від 04.01.2018 року за фактом скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358 та. Ч. 4 ст. 358 КК України, однак таке жодним чином не впливає на обов'язок особи виконати свій обов'язок за рішенням суду, яке набрало законної сили.

При цьому, колегія суддів бере до уваги виїзди боржника ОСОБА_2 за межі України, які об'єктивно підтверджені належними у справі доказами в контексті необхідності матеріальних затрат для цього.

Що стосується доводів апелянта в частині розгляду подання без його повідомлення та участі у судовому засідання, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно із ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

При цьому, частинами 5, 6 цієї статті передбачено право суду скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 13 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 березня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк