Справа № 500/1871/18
Провадження № 2/500/937/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Швець В.М.,
за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 9421грн. 69коп. Позовні вимоги обґрунтовував позивач тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17 серпня 2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами Банку. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань станом на 12 січня 2016 року заборгованість складає 9421грн. 69коп., яка складається з 3735грн. 07коп. заборгованості за кредитом, 5686грн. 62коп. заборгованості за відсотками. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3 , тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість. Представник позивача надав заяву з клопотанням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання викликалися належним чином, але не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Вивчивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17 серпня 2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами Банку. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань станом на 12 січня 2016 року заборгованість складає 9421грн. 69коп., яка складається з 3735грн. 07коп. заборгованості за кредитом, 5686грн. 62коп. заборгованості за відсотками.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК).
Відповідно до ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.599 ЦК встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, а також відповідно до ст.550 ЦК України сплатити неустойку (штраф, пеню).
Відповідно до актового запису про смерть № 79 від 13 січня 2016 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст.608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , тобто прийняли спадщину. Від прийняття спадщини відповідачі не відмовилися, а тому саме вони мають солідарно сплатити борг позивачу.
Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надали суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачі не спростували. Відзив на позов не надіслали.
Таким чином, із боржників-правонаступників на користь кредитора підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором, а тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані на нормах закону і повинні бути задоволені.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.525,526,530,550,599,608,610,611,612,625,1050,1054,1216,1218,1219,1268,1270 ЦК України, ст.ст.11-13,76-81,141,259,263-265,268,280-284 ЦПК України, суд -
Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 22 липня 2019 року.
Суддя: В.М.Швець