набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2078/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря Собчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представника позивача: ОСОБА_2 до Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом в якому просить встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 20 листопада 2015 року, однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 4,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ОСОБА_3, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №035107 від 17 вересня 2001 року та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №9156746 від 10.09.2013 року.

Позовна заява мотивована тим, що 20 листопада 2015 року помер цивільний чоловік позивачки ОСОБА_3, які проживали разом без реєстрації шлюбу, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 4,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому, та яку успадкувала позивачка як спадкоємець четвертої черги за законом, так як з 1996 року і по день смерті проживала однією сімєю з спадкодавцем, вели спільне господарство.

На сьогоднішній день позивачка звернулась до нотаріальної контори з питанням видачі їй свідоцтва про прийняття спадщини за законом, але отримала відмову, оскільки неможливо встановити родинні чи інші відносини спадкодавця ОСОБА_3 із спадкоємцем ОСОБА_1

Позивачка в судове засідання не зявилась, її представник подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-КГ №205850 від 23.11.2015 року, актовий запис № 18, виданим виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

Померлому належала земельна ділянка розміром 4,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №035107 від 17 вересня 2001 року та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9156746 від 10.09.2013 року.

Згідно довідки виданої Григорівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області №1151 від 20.03.2018 року, ОСОБА_1 з 1996 року і по день смерті 20 листопада 2015 року ОСОБА_3, проживали разом та вели спільне господарство.

Відповідно до наданої суду копії спадкової справи №45/2016 вбачається, що позивачка 09 березня 2016 року звернулася до державного нотаріусу Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови від 16 серпня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельна ділянка розміром 4,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому 20 листопада 2015 року ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №035107 від 17 вересня 2001 року, оскільки неможливо встановити родинні чи інші відносини спадкодавця ОСОБА_3 із спадкоємцем ОСОБА_1.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року).

У пункті 21 вказаної Постанови роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивачка є спадкоємцем четвертої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, шляхом постійного проживання з ним як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, а отже має право ставити на вирішення суду питання про перехід власності належної спадкодавцю до неї у порядку спадкування.

Факт проживання позивача з померлим однією сімєю, тобто як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, не менш як пять років до часу відкриття спадщини встановлений із факту їх проживання за однією адресою в період часу з 1996 року по 20 листопада 2015 року та тих обставин, що останніми спільно велося господарство.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивачка будучи спадкоємцем за законом прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця, у виді земельної ділянки, яка належала останньому на момент смерті.

З урахуванням викладеного та керуючись частиною 3 статті 1268 ЦК України, керуючись статтями 2,4,5,76-81,259,263-265,315-319,354,355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 20 листопада 2015 року, однією сімєю з 2004 року по 20 листопада 2015 року, тобто не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, картка платників податків НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку розміром 4,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:020:00149, розташованої на території Григорівської ОТГ с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області, яка відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №035107 від 17 вересня 2001 року та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9156746 від 10.09.2013 року, належала померлому 20 листопада 2015 року ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Чаплинський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков