Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 308/21615/13-ц

провадження № 61-33930 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 30 травня

2017 року у складі судді Джуга С. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від

04 грудня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишено без руху.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, апеляційний суд виходив із того, що заявником пропущено строк на апеляційне оскарження, наведені банком підстави пропуску зазначеного строку не є поважними, а тому йому необхідно подати заяву про поновлення цього процесуального строку, із зазначенням інших причин поважності його пропуску.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що підстави, на які посилався заявник у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема запровадження у ПАТ «Дельта Банк» ліквідаційної процедури, скорочення штату, відкликання довіреностей представників, відсутності можливості вчасно забезпечити координацію дій щодо підготовки та подачі апеляційної скарги, оплати судового збору не є поважними, оскільки 14 грудня 2015 року представник ПАТ «Дельта Банк» отримав копію оскаржуваного рішення, а апеляційну скаргу було подано у березні 2017 року, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені вимоги та доводи касаційної скарги

У липні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга

ПАТ «Дельта Банк», у якій заявник просив скасувати ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 30 травня 2017 року та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обгрунтована тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у зв`язку пропуском строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції безпідставно не урахував поважність причин пропуску цього строку, зокрема, що з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно, було запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк». У зв`язку з реорганізацією штату, пов`язаною з процедурою ліквідації, і значним скороченням персоналу, відкликанням усіх довіреностей представників, у банку не було можливостей вчасно забезпечити координацію дій щодо підготовки та подачі апеляційної скарги, а також сплати судового збору. Службова записка про оплату судового збору у зв`язку з підготовкою і подачею апеляційної скарги була направлена в головний офіс після отримання копії рішення суду першої інстанції 14 лютого

2015 року, однак у зв`язку з зазначеними обставинами судовий збір не було сплачено, а тому апеляційна скарга не була подана вчасно. Крім того, працівника бухгалтерії, який був відповідальний за сплату судового збору та передачу платіжного доручення відповідальному працівнику відділу претензійно-позовної роботи було звільнено, а тому службова записка залишилася серед непереданих ним справ. Ураховуючи зазначене, заявник вважає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Згідно статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

05 червня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права, доводи касаційної скарги законність та обгрунтованість висновків суду не спростовують.

Згідно частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Представник ПАТ «Дельта Банк» не був присутній в судовому засіданні

04 грудня 2015 року при проголошенні рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. 09 грудня 2015 року представник ПАТ «Дельта Банк» - Петюшка Р. В. подав заяву про видачу судового рішення та 14 грудня 2015 року отримав копію рішення, про що свідчить довідковий лист у справі.

Ураховуючи, що представник ПАТ «Дельта Банк» отримав повний текст вказаного рішення 14 грудня 2015 року, останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року, було 24 грудня 2015 року. Апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» подана лише 21 березня 2017 року, тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просило поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він був пропущений з поважних причин, зокрема у зв`язку з відсутністю представника банку під час проголошення рішення суду першої інстанції та отриманням повного тексту рішення лише у березні 2017 року.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані поважними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу, апеляційний суд вказав на неповажність наведених заявником причин пропуску строку на апеляційне оскарження та запропонував подати заяву про його поновлення, із зазначенням інших причин поважності пропуску цього процесуального строку.

На виконання ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 10 квітня

2017 року, ПАТ «Дельта Банк» подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавши, що з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня

2017 року включно запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк». У зв`язку з реорганізацією штату, пов`язаною з процедурою ліквідації, і значним скороченням персоналу, відкликанням всіх довіреностей представників, у банку не було можливості вчасно забезпечити координацію дій щодо підготовки та подачі апеляційної скарги, сплати судового збору. Службова записка про оплату судового збору у зв`язку з підготовкою і подачею апеляційної скарги була направлена в головний офіс після отримання копії рішення суду першої інстанції 14 лютого 2015 року, однак у зв`язку з зазначеними обставинами судовий збір не було сплачено, а тому апеляційна скарга не була подана вчасно. Крім того, працівника бухгалтерії, який був відповідальний за сплату судового збору та передачу платіжного доручення відповідальному працівнику відділу претензійно-позовної роботи, також було звільнено, а службова записка залишилася серед непереданих ним справ.

Перевіряючи поважність наведених ПАТ «Дельта Банк» причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд обгрунтовано виходив з того, що наведені ПАТ «Дельта Банк» обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки представник позивача отримав копію рішення суд першої інстанції 14 грудня 2015 року, а звернувся з апеляційною скаргою до суду лише у березні 2017 року, тобто більш ніж через рік після ухвалення оскаржуваного судового рішення. Процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та скорочення штату працівників не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки після початку процедури ліквідації банку його структурні підрозділи продовжують діяти та виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 №475/97- ВР, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженим, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити. Таким чином, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є законною та обгрунтованою.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак