ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

25 березня 2019 року

м. Харків

справа № 628/2882/18

провадження № 22-ц/818/1344/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

третя особа державний виконавець міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Купянському, Шевченківському районах та місту Купянськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Демченко І.М., -

у с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначав, що на підставі рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 10.09.2007 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що до лютого 2018 року йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження за вказаним рішенням, до квітня 2015 року він проживав разом з відповідачем та донькою, були пов'язані спільним побутом та мали спільний бюджет, він належним чином виконував обов'язки щодо утримання дитини, але станом на 01.01.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 86448 грн., крім того, на його утриманні знаходиться донька від іншого шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1, він має мінливий дохід, ОСОБА_1 просив на підставі ст.ст. 192, 197 СК України зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 10.09.2007 року, до 1200 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, повернути виконавчий лист до Купянського міськрайонного суду із закриттям виконавчого провадження.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_6, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначив, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував істотні обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, зокрема те, що державним виконавцем Зильова Є.О. не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження, жодних викликів державного виконавця він не отримував, до квітня 2015 року він проживав з відповідачем та донькою однією сімєю, забезпечував дитину матеріально, з березня 2017 року на картковий рахунок доньки ним перераховано 6654 грн., у зв'язку з народженням іншої дитини він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі ј частини доходів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, як таке, що постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 10.09.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2007 року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Купянського міськрайонного управління юстиції від 12.08.2009 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого на підставі вищевказаного судового рішення.

Із розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Купянському, Шевченківському районах та місту Купянськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області, станом на 15.11.2018 року з урахуванням сплачених аліментів ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 93401,62 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем наявності обставин, які відповідно до ст. 192, 197 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів та відповідно звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 становить 2027 грн, з 01 липня 2019 року 2117 грн., з 01 грудня - 2218 грн.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 постійного доходу не отримує, має мінливий заробіток.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 521294 від 25.04.2018 року позивач є батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оскільки ОСОБА_1 має мінливий заробіток, у зв'язку з народженням доньки ОСОБА_7 його сімейний стан змінився та у позивача виник обов'язок утримувати іншу дитину, колегія суддів дійшла висновку про наявність встановлених законом підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області, з ј частини доходів до 1300 грн. щомісяця.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментами з наступних підстав.

Частиною другою ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Обґрунтовуючи позов в цій частині ОСОБА_1 посилався на те, що він не знав про існування виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів, до квітня 2015 року він проживав разом з дитиною та належним чином виконував обов'язки щодо її утримання, про існування заборгованості та наявність виконавчого провадження дізнався у 2018 році.

Разом з тим, позивачем не заперечується, що йому було відомо про ухвалення 10.09.2007 року Купянським міськрайонним судом Харківської області рішення про стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01.03.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Позивачем не надано доказів існування обставин, що мають істотне значення у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України, оскільки факт спільного проживання з відповідачем після розірвання шлюбу не є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження та він не отримував виклики державного виконавця, є підставою для звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність посадової особи державної виконавчої служби, відповідного судового рішення позивачем не надано.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів скасувати, прийняти в цій частині нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 10 вересня 2007 року до 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 березня 2019 року.

Головуючий Р.М.Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_9