Номер провадження: 22-ц/813/622/19
Номер справи місцевого суду: 496/2310/16-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк» про стягнення новим кредитором грошових коштів в межах права зворотної вимоги та за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк», ОСОБА_3 про визнання зобов'язання припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовною заявою про стягнення новим кредитором грошових коштів в межах права зворотної вимоги (справа № 496/2310/16-ц) (т. 1, а.с. 2-5).

06 грудня 2012 року представник відповідача - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та просив суд залучити до участі у справі в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» в особі уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фітобанк» Коваленко О.В. (т. 1, а.с. 89-90). Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06.12.2016 року вказану заяву було задоволено (т. 1, а.с.102).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 09.02.2017 року було задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження в справі № 496/2310/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» в особі Уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. про стягнення новим кредитором грошових коштів в межах права зворотної вимоги до розгляду цивільної справи № 520/16684/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» в особі Уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. про визнання зобов'язання припиненим та визнання договору недійсним (т. 1, а.с. 127). Ухвалою від 30.10.2017 року провадження в справі було поновлено (т. 1, а.с. 141).

02.04.2018 року ОСОБА_2 подав до суду позовну заяву до ПАТ «Фідобанк» в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк», якою просив суд визнати припиненим зобов'язання ОСОБА_2 перед ПУАТ «Фідобанк» за кредитним договором 014/1581/74/032, укладеним 05.07.2007 року ОСОБА_2 та ВАТ «Ерсте Банк» станом на 30.07.2014 року (справа № 496/1227/18) (т. 2, а.с. 1-6).

26 квітня 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про об'єднання позовів та просив суд об'єднати в одне провадження позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення новим кредитором грошових коштів в межах права зворотної вимоги та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Фітобанк» про визнання зобов'язання припиненим (т. 2, а.с.70-71). Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 26.04.2018 року було вирішено об'єднати в одне провадження справу № 496/2310/16 та 496/1227/18 (т. 2, а.с. 86-87).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2018 року було вирішено позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Фітобанк» за кредитним договором грошові кошти у розмірі 109 850,53 доларів США, а також судовий збір за подання позовної заяви. Позовну заяву ОСОБА_2 було вирішено залишити без задоволення (т.2, а.с.222-233).

Не погоджуючись з вказаним рішенням 21 вересня 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Апелянт вважає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не надав оцінки всім документам, які були подані до зустрічного позову. Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції не вірно витлумачив зміст листа-повідомлення банку від 30.07.2007 року, так як з цього листа чітко вбачається, що в зв'язку з виконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань банк списав залишок боргу. Апелянт вважає, що суд не надав оцінку доказам як кожному окремо, так і в їх системному зв'язку між собою, що призвело до того, що судом були невірно встановлені обставини справи. Тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення (т. 2, а.с. 235-239).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Ващенко Л.Г. від 02.11.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 248-249). Та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 05.12.2018 року справу призначено до розгляду (т. 3, а.с. 5).

28.11.2018 року до апеляційного суду від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, яким представник позивача просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін (т. 3, а.с. 2-4).

В зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судових засідань, призначених на 27.03.2019 року та 05.06.2019 року повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи (т. 3, а.с. 11-14, 16-18). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянт, як ініціатор процесу на цій стадії, за логікою цивільного процесуального законодавства в системному взаємозв'язку з завданнями та засадами цивільного судочинства, повинен цікавитись долею власної скарги у разі наявності процесуальної зацікавленості в її розгляді з особистою участю. Крім того, будь-який учасник провадження має можливість дізнатись інформацію про час та місце проведення судового засідання також на офіційній сторінці суду в мережі Інтернет.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що після задоволення вимог банку за рахунок майна позивача ОСОБА_3, яке було предметом іпотеки, позивач набув права кредитора по відношенню до відповідача ОСОБА_2Відповідачем ОСОБА_2 та його представником не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач повернув позивачу заборгованість, яка виникла після звернення стягнення на предмет іпотеки, що є власністю позивача.ПАТ «Фідобанк» виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, однак позивач ОСОБА_2 всупереч умов кредитного договору, умов мирової угоди, протоколу, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.Позивачем ОСОБА_2 не доведено в судовому порядку повне і належне виконання договору, учасником якого є позивач, а жодна із обставин, вказаних позивачем як на підставу задоволення позову, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, такі обставини нічим не підтверджені і необґрунтовані, оскільки при укладенні оспорюваного кредитного договору банк діяв як відповідно до вимог закону, так і укладеного між сторонами договорів іпотеки. Так суд вирішив первісний позов ОСОБА_3 задовольнити частково, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції 05.07.2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», був укладений кредитний договір № 014/1581/74/03221, за яким позичальник отримав кредит в сумі 415000 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 04.07.2027 року (включно), із сплатою 12% річних. Пунктом 2 договору передбачено, що кредитні кошти призначені для придбання житлового будинку, загальною площею 81 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2. За пунктом 3 договору забезпеченням цього кредитного договору є двокімнатна квартира загальною площею 45,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, житловий будинок, загальною площею 81 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2, а також фінансова порука фізичної особи ОСОБА_7 (т. 1, а.с. 7-11, т. 2 а.с. 7-9).

06.07.2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Ерсте Банк» укладено нотаріально посвідчені договори іпотеки, відповідно до яких ОСОБА_2 було передано в іпотеку квартиру під № АДРЕСА_1 (реєстровий номер договору іпотеки № 1502) (т. 2, а.с. 170-174), земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 (реєстровий номер договору іпотеки № 1501) (т. 2, а.с. 12-14, 183-188).

В матеріалах справи міститься копія рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2010 року по справі № 2-5863/2010, яким було встановлено, що 01.10.2007 року між ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений попередній договір, відповідно до якого ОСОБА_2 передав в оренду земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, для проектування й будівництва житлового будинку з надвірними спорудами та благоустрою території. В подальшому ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3 були побудовані житлові будинки, яким присвоєні адреси: ОСОБА_8 - АДРЕСА_2, ОСОБА_10 - АДРЕСА_3, ОСОБА_9 - АДРЕСА_6, ОСОБА_3 - АДРЕСА_4 та ОСОБА_11 - АДРЕСА_5. Так, вказаним рішенням за ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3 було визнано право власності на вищевказані житлові будинки (т. 2, а.с. 15-17). Отже, як правильно набув право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4.

Серед іншого в матеріалах справи міститься ухвала Апеляційного суду Одеської області від 13.09.2013 року (номер провадження № 22-ц/785/427/13Ю справа № 1512/9048/2012) в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою було визнано мирову угоду, укладену між Публічного акціонерного товариства «ФІДОКОМБАНК» і ОСОБА_2, згідно умов якої: 1. Відповідач підтверджує суму заборгованості перед Позивачем за кредитним договором № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007 року в сумі 548 628,67 дол. США, з яких -404 555,56 дол. США за основним боргом; - 144 073,11 дол. США за відсотками. 2.Відповідач повністю визнає свої зобов'язання за договором іпотеки 014/1581/74/03221/1 від 06.07.2007 року (далі Договір іпотеки), що укладений між Відповідачем та Позивачем, відповідно до якого: земельна ділянка, площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий № НОМЕР_1, розташований на ній житловий будинок є забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007 року. 3.Відповідач зобов'язується погасити заборгованість за Кредитним договором 014/1581/74/03221 від 05.07.2007р. в сумі не менше 365 000 (триста шістдесят п'ять тисяч) доларів США в строк до 31 грудня 2013 року. 4.За умови погашення Відповідачем заборгованості за Кредитним договором № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007р. в сумі не менше 365 000,00 дол. США з моменту укладення даної мирової угоди до 31.12.2013 року Позивач звільняє ОСОБА_2 від подальшого виконання зобов'язань за вказаним вище Кредитним договором шляхом прощення (анулювання) залишку боргу в сумі 39 555,56 дол. США за основним боргом, 144 073,11 дол. США за відсотками. 5. Сторони домовились, що після виконання Відповідачем п. 3 Мирової угоди, тобто погашення кредитної заборгованості в сумі не менше 365 000 дол. США в строк до 31.12.2013 року, Позивачем буде знято обтяження іпотекою з: - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під № АДРЕСА_2, який складається з одного житлового будинку, позначеному в схематичному плані літерою - «А», житловою площею 28,8 кв.м., загальною площею 81,0 кв.м., господарчих будівель та споруд: гаражу - «Б», літньої кухні «В», огорожі № 1-3, 5, 6, розташованих на земельній ділянці загальною площею 0,1000 га. Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 14708195 виданий КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості від 05.07.2007 року; - земельної ділянки під № АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Рудницькою Ю.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 06.07.2007 року за № 2197965, згідно Витягу з Державного реєстру правочинів за № 4245600, виданого Рудницькою Ю.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 06.07.2007 року та державного акту на земельну ділянку серія НОМЕР_2; та припинено зобов'язання Відповідача перед Позивачем по Кредитному договору № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007р. - сторони вважаються такими, що виконали свої зобов'язання за кредитною угодою належним чином та майнових претензій один до одного не мають. 6. Сторони по справі дійшли згоди стосовно розподілу судових витрат і погодили, що судові витрати в сумі 3 219,00 грн. покладаються на Відповідача. Рішення Київського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2012 року скасовано. Провадження у справі закрито (т. 2, а.с. 22-24).

Разом з тим умови вказаної мирової угоди ОСОБА_2 належним чином виконанні не були, що підтверджується апелянтом в його скарзі.

05.06.2013 року Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» було перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк», яке в свою чергу в ході реорганізації шляхом приєднання було приєднано до ПуАТ «Фідобанк», який став повним правонаступником ПАТ «ФКБ БАНК», АТ «Ерсте Банк», ВАТ «Ерсте Банк» та АКБ «Престиж» у формі ВАТ.

В матеріалах справи міститься протокол № 1022 від 24.07.2014 року Засідання кредитного комітету банку на якому було вирішено отримати від ОСОБА_2 довіреність на право укладати від його імені договори купівлі-продажу п'яти земельних ділянок, підписати від імені ОСОБА_2 по довіреності договори купівлі-продажу земельних ділянок із зарахуванням грошових коштів в сумі не менше ніж 200 000 доларів США для часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007 року. Вивести з-під забезпечення по кредитному договору іпотечне майно в повному обсязі. Після виконання попередніх пунктів, зокрема погашення заборгованості за договором в сумі не менше ніж 200 000 доларів США припинити зобов'язання ОСОБА_2 перед Банком відносно оплати залишку заборгованості по договору від 05.07.2007 року у відповідності до ст. 605 ЦК України. Строк дії протоколу 4 місяці (т. 2, а.с. 27). Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що вказаний протокол не підписаний, фактично він є проектом можливого майбутнього протоколу, а отже не може прийматися судом до уваги при встановленні обставин, які мають значення для справи, оскільки не відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 76-81 ЦПК України, яким повинні відповідати докази в справі. У випадку виникнення сумнівів щодо достовірності конкретного документу особа має право звернутися у встановленому законом порядку до відповідних органів щодо дослідження необхідних фактичних обставин з метою з'ясування достовірності того чи іншого документу.

При цьому, в матеріалах справи міститься протокол № 1022 від 24.07.2014 року Засідання кредитного комітету банку, яким було затверджено рішення, відповідно до п. 1 якого вирішено підписати з ОСОБА_2 додатковий договір до іпотечного договору щодо передачі в іпотеку Банку 5-ти земельних ділянок в АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_6, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5. Відповідно до п. 2, після виконання п. 1 та добровільного погашення позичальником заборгованості по кредитному договору № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007 року в сумі не менше ніж 157 000 дол. США, вирішено вивести з-під забезпечення по кредитному договору іпотечне майно в повному обсязі, доручено проконтролювати ОСОБА_13 укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в день виконання умов п. 2.1., договору купівлі-продажу земельної ділянки № АДРЕСА_4, прийняти в забезпечення по Кредитному договору майно ОСОБА_3: житловий будинок та земельну ділянку № АДРЕСА_4. За п. 3 Протоколу після виконання пунктів 1-2 та добровільного погашення заборгованості позичальником ОСОБА_2 в сумі не менше 215 000 дол. США зобов'язання ОСОБА_2 перед банком стосовно сплати грошових коштів по кредитному договору припинити прощенням боргу відповідно до ст. 605 ЦК України. Строк дії протоколу 4 місяці. Протокол підписали ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, та завірив в.о. секретаря комітету Харченко А.А. (т. 2, а.с. 116-117, 211-214).

Відповідно до звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянок по АДРЕСА_2 вартість ділянки № АДРЕСА_2 складає 577622 грн, ділянки № АДРЕСА_3 - 567748 грн, ділянки № АДРЕСА_6 - 585027 грн, ділянки № АДРЕСА_4 - 352991 грн, ділянки № АДРЕСА_5 - 385051 грн (т. 2, а.с. 33-42).

В матеріалах справи міститься копія довіреності від 29.07.2014 року, якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_13 продати належні йому земельні ділянки в АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_6, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5 на умовах на розсуд представника (т. 1, а.с. 97-98).

30.07.2014 року ОСОБА_13 від імені ОСОБА_2 уклала договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 014/1571/74/03221/1 від 06.07.2007 року за реєстровим № 1501 відповідно до якого сторони погодили внести зміни в п. 1.2. договору іпотеки, за якими іпотекодавець передає в іпотеку земельні ділянки № АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_6, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5 (т. 2, а.с. 176-181).

Також 30.07.2014 року ОСОБА_13 від імені ОСОБА_2 уклала договори купівлі-продажу вище вказаних земельних ділянок № АДРЕСА_2-АДРЕСА_5 з ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_11 Всі земельні ділянки були продані за однаковою ціною 377 612, 36 грн (т. 2, а.с. 44-48).

Відповідно до Листа-повідомлення вих № 62.0.14.1-039 від 30.07.2014 року представник ПУАТ «Фідобанк» Полосін О.А. повідомив Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно - приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., що в зв'язку з виконанням зобов'язань за кредитним договором № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007 року дію договору іпотеки за реєстровим № 1502 від 06.07.2007 року, предметом якого була квартира № АДРЕСА_1, припинено та просив нотаріуса зняти заборону відчуження даної квартири, вилучити запис про іпотеку та здійснити необхідні дії для внесення відповідних змін до Державного реєстру (т. 2, а.с. 49).

Також листом-повідомленням вих № 62.0.14.1-039 від 30.07.2014 року представник банку повідомив ОСОБА_2 про припинення дії вказаного договору іпотеки за реєстровим № 1502 від 06.07.2007 року в зв'язку з виконанням зобов'язань за кредитним договором № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007 року та списанням залишку заборгованості (т. 2, а.с. 50).

Отже, апеляційний суд констатує, що Банк припинив дію договору іпотеки лише щодо квартири № АДРЕСА_1. Разом з тим, іпотеку щодо іншого договору за реєстровим № 1501, предметом якого є земельна ділянка № АДРЕСА_2, Банк не припиняв. Відтак, посилання апелянта-відповідача ОСОБА_2 щодо припинення зобов'язання за кредитним договором в контексті вказаних повідомлень апеляційним судом відхиляються.

30.07.2014 року в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 014/1581/74/03221 між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки житлового будинку, загальною площею 169,1 кв.м. по АДРЕСА_4, а також земельну ділянку площею 0,0143 га за цією ж адресою. Відповідно до п. вказаного договору іпотеки ОСОБА_3 та ПАТ «Фідобанк» погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому законодавством країни, у тому числі Законом України «Про іпотеку»; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законодавством України, у тому числі Законом України «Про іпотеку». Згідно з п. 5.2. договору іпотеки у разі порушення основного договору та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимоги про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі цього договору (т. 1, а.с. 12-20, т. 2, а.с. 51-55).

08.04.2015 року ПУАТ «Фідобанк» направили ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень, зокрема погашення простроченої заборгованості за договором кредиту в сумі 391 128,67 дол. США (т. 2, а.с. 57).

25.08.2015 року реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та зареєстровано право власності на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 за ПАТ «Фідобанк» (т. 2, а.с. 58). В подальшому вказане нерухоме майно за результатами торгів на підставі договорів купівлі-продажу від 21.06.2017 року було відчужене банком ОСОБА_23(т. 2, а.с. 103-106, 107, 108-111, 112).

Крім іншого, в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007 року, відповідно до якого станом на 29.06.2016 року заборгованість складає 281 278,14 доларів США (т. 2, а.с. 56).

Отже, з вище наведеного вбачається, що позичальник ОСОБА_2 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, в результаті чого утворилася заборгованість перед кредитором. Протягом 2012-2014 років між кредитором та позичальником існував спір щодо заборгованості, однак сторони домовилися щодо виконання зобов'язання та уклали мирову угоду. Проте позичальник умови мирової угоди не виконував. Так, з початку 2014 року між позичальником та кредитором розпочалася договірна процедура щодо врегулювання заборгованості. Так, 24.07.2014 року кредитним комітетом банку було прийнято рішення та визначена процедура погашення заборгованості, затверджена протоколом № 1022. На виконання вказаного протоколу були вчинені відповідні дії, в тому числі укладення додаткового договору до договору іпотеки щодо передачі 5-ти земельних ділянок, виведено з-під забезпечення іпотечне майно, зокрема щодо іпотечного договору № 1502 щодо кв. № АДРЕСА_1, про що в подальшому було повідомлено боржника банком, а також укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, зокрема між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та того ж дня передано житловий будинок та земельну ділянку, які належали ОСОБА_3 в забезпечення виконання кредитного договору № 014/1581/74/03221 від 05.07.2007 року. Разом з тим, умови протоколу були виконані не в повному обсязі, передбачена сума заборгованості не була сплачена (відповідних доказів матеріали справи не містять та апелянтом окремо не подавались), відтак в позичальника утворилась заборгованість за кредитним договором. Тому кредитор звернув стягнення на іпотечне майно, яке фактично належало ОСОБА_3 Так, за таких обставин суд першої прийшов до правильного висновку, що до позивача ОСОБА_3 перейшли права кредитора за кредитним зобов'язанням.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Розділом 50 ЦК України, а саме статтями 599-601, 603-609 передбачені підстави, за наявності яких зобов'язання припиняється. Зокрема припинення зобов'язання виконанням; припинення зобов'язання переданням відступного; припинення зобов'язання зарахуванням; припинення зобов'язання за домовленістю сторін; припинення зобов'язання прощенням боргу; припинення зобов'язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі; припинення зобов'язання неможливістю його виконання; припинення зобов'язання смертю фізичної особи; припинення зобов'язання ліквідацією юридичної особи.

Однак, за обставинами даної справи настання або наявність будь-якої передбаченої законодавством підстави для припинення зобов'язання апелянтом доведено та підтверджено належними доказами не було, так само як і власне факт належного виконання кредитного зобов'язання.

Відповідно до п. 3 та п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, а також справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями чч. 1-4 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Та відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відтак, сторони при укладенні договору, керуючись основними засадами цивільного законодавства, узгоджують умови договору, які, в подальшому зобов'язуються виконувати. При цьому, кожна сторона повинна сумлінно ставитися до виконання договору, оскільки його умови безпосередньо стосуються її обов'язків, прав та законних інтересів. Кожна сторона усвідомлено бере на себе ризик настання відповідальності за виконання/невиконання відповідних умов та вчинення дій.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями чч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу вище наведеного апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в процесі розгляду справи апелянтом не було доведено та підтверджено відповідними доказами настання чи наявності підстав для припинення кредитних зобов'язань. Крім того, посилання апелянта не підтверджуються належними доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема наявністю підписаного членами засідання кредитного комітету протоколу № 1022 від 24.07.2014 року щодо врегулювання процедури погашення заборгованості. При цьому, в контексті встановлених обставин справи варто зауважити, що сторони є вільними при укладенні договору та беруть на себе відповідні ризики настання наслідків у разі дотримання/недотримання умов договору. В тому випадку, якщо в особи виникають сумніви щодо достовірності відповідних документів/добросовісності сторін в процесі виконання договірних відносин (тобто було скоєно на її думку злочин) вона має право на звернення до відповідних правоохоронних органів у встановленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

27.06.2019 року м. Одеса