Дата документу 31.10.2019
Справа № 501/2650/19
РІШЕННЯ
31 жовтня 2019 року м.Чорноморськ Одеської області
Іллічівський міський суду Одеської області у складі:
головуючого судді - Смирнова В.В.,
за участі секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,
у відкритому підготовчому судовому засіданні, у залі суду м. Чорноморськ розглянувши цивільну справу № 501/2650/19
відповідача: ОСОБА_2
вимоги позивача: визнання договору дарування недійсним
сторони справи - не з`явилися
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. виклад позиції позивача.
08.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним, мотивуючи його тим, що 23 березня 1995 року між нею та відповідачкою було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 . Відповідач обманним шляхом змусила її підписати договір дарування, повідомивши, що це необхідно оформлення документів для виїзду за кордон. В силу свого похилого віку, правової неосвідченості позивачка не розуміла, який насправді документ підписала. Фактично, після підписання договору дарування в її житті нічого не змінилось: вона продовжує проживати в спірній квартирі та нести всі витрати по утриманню квартири, як її власник. Копії договору дарування від 23 березня 1995 року у неї не було. Його вона отримала в КП «Бюро технічної інвентаризації» міста Чорноморська в серпні 2018 року, і тоді ж їй стало відомо який договір вона фактично підписала.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона помилилась підписавши договір, наміру дарувати квартиру вона не мала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 31).
Відповідач через канцелярію суду надала заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі (а.с.24-25).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 27.08.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 22).
У зв`язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до вимог частини 4 статті 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.
23.03.1995 року між позивачкою та відповідачкою було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-12).
10.11.2004 року відповідач ОСОБА_2 зареєструвала вказаний договір в бюро технічної інвентаризації міста Чорноморська (а.с.13).
V. Оцінка Суду.
Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Так, відповідно до п.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Зокрема, за змістом частини п`ятої цієї статті у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір.
Відповідно до статей 229233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно була і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним.
Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.
За змістом статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.
Також, практика визнання таких договорів недійсними міститься в Постановах пленуму Верховного Суду України від 11 травня 2016 року, 8 червня 2016 року та 19 жовтня 2016 року.
Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги про визнання договору дарування недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним - задовольнити.
Визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 23 березня 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та посвідчений державним нотаріусом Іллічівської міської державної нотаріальної контори (реєстровий № 1-2467) - недійсним з дня його укладення.
Скасувати реєстрацію квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 , проведену Бюро технічної інвентаризації міста Чорноморська Одеської області 10.11.2004 року та записано в реєстрову книгу № ПР-47 за реєстровим номером № 139 сторінка № 89.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код № не відомий.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області Смирнов В.В.