Справа № 304/1788/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.

суддів - Кожух О.А., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Волощук В.І.

учасники справи:

приватний виконавець Закарпатського виконавчого округу Крегула Іван Іванович,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересх якого діє ОСОБА_3 , на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2019 року у складі судді Шешені М.О., у справі за поданням приватного виконавця Крегула Івана Івановича про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. звернувся до суду з вищевказаним поданням, в якому просив вирішити питання про звернення стягнення на житловий одноповерховий будинок з мансардним поверхом, загальною площею 195, 4 м. кв., житлова площа 121, 71 м. кв., будівельний об`єм 590 м. куб., комунікації відсутні, група капітальності - ІІІ, який розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,08 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0040.

Подання мотивовано тим, що на виконанні перебуває виконавчий лист №304/161/16-ц від 02 липня 2016 року, який виданий Перечинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за договором про іпотечний кредит №62/22-07 від 20 лютого 2007 року в розмірі 469 967, 43 грн. та судовий збір у сумі 7 049, 51 грн. 19 червня 2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана на адресу сторін виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем було здійснено перевірку майнового стану боржника в реєстрі прав власності на нерухоме майно, в якому наявний запис про передачу в іпотеку земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,08 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0040. Також, 19 червня 2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, яка надіслана для виконання до банківських установ, і відповідно до відповідей на дану постанову встановлено, що у такого відсутні відкриті розрахункові рахунки у банківських установах. Разом з цим, згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, ОСОБА_1 побудовано житловий одноповерховий будинок з мансардним поверхом, загальною площею 195, 4 м. кв., житлова площа 121, 71 м. кв., будівельний об`єм 590 м. куб., комунікації відсутні, група капітальності - ІІІ, який не використовується для проживання, про що складено акт приватного виконавця. Крім цього, у боржника відсутнє рухоме майно, що підтверджується актом приватного виконавця та відповіддю ТСЦ 2141 м.Ужгород. 10 жовтня 2018 року боржнику було надіслано вимогу з`явитися до офісу приватного виконавця з 15 по 16 годину 15 жовтня 2018 року для надання пояснень за фактами невиконання вимог виконавчого документу та невиконання вимог приватного виконавця, однак такий дану вимогу не виконав. Оскільки, станом на 20 грудня 2018 року ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконує, ухиляється від виконання законних вимог приватного виконавця, у такого відсутні грошові кошти та рухоме майно на які може бути звернено стягнення, а тому просить подання задовольнити.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2019 року подання приватного виконавця Крегула Івана Івановича про звернення стягнення на майно боржника - задоволено. Звернуто стягнення на житловий одноповерховий будинок з мансардним поверхом, загальною площею 195, 4 м. кв., житлова площа 121, 71 м. кв., будівельний об`єм 590 м. куб., комунікації відсутні, група капітальності - ІІІ, який розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,08 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0040, та належить ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , просить ухвалу суду скасувати та відмовити в заявленому поданні, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не застосовано Закон, який слід було застосувати, зокрема Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», судом не враховано, що виконавцем не дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та вимоги Закону України «Про іпотеку», якими передбачена процедура звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Представник апелянта ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити.

Приватний виконавець Крегул І.І. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд з огляду на наступне.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ст.18 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, рішення ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Встановлено, що стягувач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до приватного виконавця Закарпатського виконавчого округу Крегула Івана Івановича із заявою від 08 червня 2018 року про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконання виконавчого листа №304/161/16-ц, виданого 02 липня 2016 року Перечинським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за договором про іпотечний кредит №62/22-07 від 20 лютого 2007 року в розмірі 469 967, 43 грн. та судовий збір у сумі 7 049, 51 грн.

19 червня 2018 року постановою приватного виконавця Крегулом І.І. було відкрито виконавче провадження ВП №56631901 про примусове виконання виконавчого листа №304/161/16-ц від 02 липня 2018 року, копію якої рекомендованим листом з повідомлення про вручення надіслано боржнику ОСОБА_1 .

Також 19 червня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухому та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів.

20 червня 2018 року приватним виконавцем Крегулом І.І. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою зокрема накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_1 .

З доданого до матеріалів подання Акту приватного виконавця Крегула І.І. від 21 червня 2018 року, складеного в присутності понятих, вбачається, що у житловому будинку по АДРЕСА_1 відсутнє рухоме майно боржника, даний будинок не використовується для житла і в такому не проживають малолітні чи неповнолітні особи. Боржником не подано декларацію про доходи, у зв`язку з чим неможливо встановити наявність у нього рухомого майна.

З матеріалів подання також вбачається, що приватним виконавцем вжито заходи для отримання даних щодо наявності в боржника ОСОБА_1 транспортних засобів, однак згідно відповіді №31/7/1/1448 від 17 листопада 2018 року ТСЦ № 2141 транспортні засоби за боржником ОСОБА_1 не значаться.

Матеріали подання містять повідомлення з різних банків, які підтверджують відсутність відкритих банківських рахунків у боржника ОСОБА_1 .

За наслідками перевірки майнового стану боржника приватним виконавцем встановлено, що згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, ОСОБА_1 побудовано житловий одноповерховий будинок з мансардним поверхом, загальною площею 195, 4 м. кв., житлова площа 121, 71 м. кв., будівельний об`єм 590 м. куб., комунікації відсутні, група капітальності - ІІІ, який розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,08 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0040.

Так, згідно ч.2 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ч.10 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що приватним виконавцем Крегулом І.І. надано належні і допустимі докази про те, що ним вчинено всі можливі дії в ході примусового виконання виконавчого провадження і встановлено відсутність грошових коштів та рухомого майна, на які може бути звернено стягнення, а також встановлено, що на належній боржнику земельній ділянці збудований житловий будинок забудовником якого, згідно будівельного паспорту, є боржник ОСОБА_1 , право власності на який в установленому законом порядку не зареєстровано.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заявлене подання.

Доводи апеляційної скарги, що суд не застосував Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», і не врахував, що виконавцем не дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та вимоги Закону України «Про іпотеку», якими передбачена процедура звернення стягнення на предмет іпотеки, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

З іпотечного договору № 334/23-2007 від 21.12.2007року, яким забезпечено вимоги іпотекодержателя, що випливають з договору про іпотечний кредит №62/22-07 від 20 лютого 2007 року, і за яким проводиться стягнення виконавцем, вбачається, що предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,08 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер :01:006:0040.

Таким чином, за вказаним договором нерухоме житлове майно, в тому числі і об`єкт незавершеного будівництва нерухомого житлового майна за адресою: АДРЕСА_1, відносно якого заявлено подання, не є предметом іпотеки і не перебуває в іпотеці, а тому відносно нього може вирішуватись питання про звернення стягнення.

Окрім того, в даному випадку приватний виконавець звернувся до суду з поданням відповідно ч.4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.10 ст. 440 ЦПК України в зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно боржника - будинок не зареєстроване в установленому законом порядку, тобто в межах повноважень та у спосіб, який встановлений законом.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 31 жовтня 2019 року.

Головуючий :

Судді: