Тростянецький районний суд
справа № 147/322/19
номер провадження № 6/147/30/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Івасюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Репенко О.С. про надання дозволу на продаж будинку, що належить ОСОБА_2, чи встановлення або зміну способу і порядку виконання виконавчого документа,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року головний державний виконавець Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Репенко О.С. звернувся до суду із поданням про надання дозволу на продаж будинку, що належить ОСОБА_3, чи встановлення або зміну способу і порядку виконання виконавчого документа.

Подання мотивоване тим, що відповідно до Виконавчого напису №18413 від 01.11.2017 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 285 885,33 грн., ОСОБА_2 має виконати вказані грошові зобов'язання на користь стягувача. Виконавче провадження відкрито 21.03.2018 р., але боржником не виконано в добровільному порядку даний виконавчий документ. Після проведення виконавчих дій встановлено, що за ОСОБА_2 рахується на праві приватної власності житловий будинок та погашення боргу буде проведено за рахунок коштів від реалізації майна що належить боржнику. Інше майно, на яке можна звернути стягнення відсутнє. В житловому будинку АДРЕСА_1 фактично проживає ОСОБА_2 та її діти. 03.05.2018 р. головний державний виконавець звернувся з клопотанням до органу опіки та піклування Тростянецької РДА про надання дозволу на продаж житлового будинку, що належить ОСОБА_2, однак отримав відмову, тому державний виконавець звернувся до суду з даним поданням та просив суд надати дозвіл на продаж будинку АДРЕСА_1 Тростянецького району, що належить ОСОБА_3, чи встановити або змінити спосіб і порядок виконання виконавчого документа.

В судове засідання представник відділу ДВС не з'явився, подав заяву про розгляд подання за відсутності представника відділу, подання підтримав та просив задовольнити.

В судове засідання представник стягувача - АТ КБ «Приватбанк» не з'явився, подав заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд подання у її відсутність, в задоволенні подання просила відмовити.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть учать у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Тростянецькому районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження, яке відкрито на підставі Виконавчого напису № 18413 від 01.11.2017 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 284085,33 грн. та витрати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1800 грн. (а.с.3,4).

Порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно відповіді на інформаційний запит №37789031 від 21.03.2018 р., ОСОБА_2 на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с.11).

Також встановлено, що згідно відповідей на запити до Пенсійного фонду України від 21.03.2018 р. щодо суб`єкта ОСОБА_2 - відомості відсутні (а.с.11).

Таким чином, державним виконавцем не в повній мірі проводилася перевірка майнового стану боржника відповідно вимог ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». До матеріалів подання додані відповіді на запити датовані березнем 2018 роком, однак з поданням головний державний виконавець звернувся до суду у березні 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 10 статті 440 ЦПК України встановлено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.03.2018 року право приватної власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального (а.с. 4).

Постановою головного державного виконавця від 19.04.2018 р. накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 (а.с.6,7).

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Судом встановлено, що оцінка майна боржника на яке державний виконавець просить звернути стягнення не проводилась.

Відповідно до довідки №134 від 27.04.2018, виданої Виконкомом Летківської сільської ради до складу сім'ї ОСОБА_2 входять: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та співмешканець ОСОБА_8, 1970 р.н.(а.с.10).

Рішенням комісії з питань захисту дитини Тростянецької РДА від 21.05.2018 р. №42, відмовлено Тростянецькому РВ ДВС у наданні дозволу на продаж будинку , що належить ОСОБА_2, оскільки правом користуванням зазначеним будинком мають неповнолітні діти (а.с. 8).

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 48 Конституції України визначено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, у якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У судовому засіданні встановлено, що право власності на нерухоме майно - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, на яке державний виконавець просить звернути стягнення, належним чином у встановленому законом порядку зареєстровано за боржником ОСОБА_2 та в даному будинку проживають неповнолітні діти.

За змістом статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При розгляді даного подання суд враховує право неповнолітніх дітей на житло, гарантоване Конституцією, та сприяє забезпеченню їм гарантування збереження цього права надалі.

До того ж, державним виконавцем не надало суду доказів вичерпання всіх можливих заходів з примусового виконання рішення суду згідно Закону України "Про виконавче провадження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та беручи до увагу права неповнолітніх дітей, відсутність спростування державним виконавцем факту їх постійного проживання у житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання .

Окрім того, головний державний виконавець Репенко О.С. звертається до суду з поданням про надання дозволу на продаж будинку, що належить ОСОБА_2, чи встановлення або зміну способу і порядку виконання виконавчого документа, однак ч. 10 ст. 440 ЦПК України регулює питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 81, 258-260, 440 ЦПК України, ст. ст. 18, 48, 50,57 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні подання головного державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Репенко О.С. про надання дозволу на продаж будинку, що належить ОСОБА_2, чи встановлення або зміну способу і порядку виконання виконавчого документа, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до або через відповідні суди, протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: