Постанова

Іменем України

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 569/2248/17

провадження № 61-32151св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС»,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргоюПриватного акціонерноготовариства «Страхова Група «ТАС»на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року у складі судді Харечко С. П. та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 25 травня 2017 року у складі колегії суддів: Бондаренко Н. В., Шимківа С. С., Григоренка М. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства«Страхова Група «ТАС» (далі - АТ «СГ «ТАС»)та просила стягнути суму невиплаченої страхової компенсації у розмірі 3 700, 77 грн, 1000 грн на відшкодування моральної шкоди та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 02 серпня 2016 року за участю транспортних засобів «Range Rover Evogue», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , трапилася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний їй транспортний засіб «Range Rover Evogue».

Винним у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в АТ «СГ «ТАС».

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Range Rover Evogue» склала 7 133, 50 грн.

У серпні 2016 року вона звернулася до АТ «СГ «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування на суму 7 133, 50 грн. Страховою компанією, без надання будь-яких пояснень, виплачено їй лише частину страхового відшкодування у розмірі 3 432, 73 грн.

Вказує, що внаслідок таких дій відповідача їй було завдано також моральну шкоду, яка виразилася у порушенні нормальних умов повсякденного життя, розмір якої оцінений нею у 1000 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 25 травня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 3 700, 77 грн та 1 000, 00 грн понесених витрат на оплату правової допомоги.

Стягнуто з АТ «СГ «ТАС» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до АТ «СГ «ТАС» про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована на підставі укладеного між ним та АТ «СГ «ТАС» поліса, згідно з яким передбачено ліміт відповідальності у зв`язку із заподіянням шкоди майну в розмірі 100 000 грн, що у свою чергу повністю покриває заявлену до стягнення суму страхового відшкодування, а підстави для зменшення розміру страхової виплати у відповідача відсутні, то позовні вимоги в частині стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування підлягають задоволенню.

Разом з тим, відмовляючи в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із недоведеності наявності причинного зв`язку між діями відповідача та моральними стражданнями позивача.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У червні 2017 року АТ «СГ «ТАС» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 25 травня 2017 року, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно чинного законодавства страховик відшкодовує шкоду (вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу), визначену звітом суб`єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу.

АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування на підставі замовленого ним у суб`єкта оціночної діяльності звіту про визначення матеріального збитку, згідно з яким розмір збитків, заподіяних позивачу, склав 3 432, 73 грн, а отже відповідач в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором страхування.

В той же час вважає, що відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди ОСОБА_1 має право вимагати від особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім цього, вказує, що оскільки відповідач в межах строків, належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання, відсутні підстави для стягнення з нього витрат на правову допомогу.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано її матеріали з Рівненського міського суду Рівненської області.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

31 травня 2018 року справу № 569/2248/17 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Land Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

02 серпня 2016 року по вулиці Шевченка, 126 в місті Луцьку за участю транспортних засобів марки «Land Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак, НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , з вини останнього відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якого автомобіль позивача отримав механічні ушкодження.

На час вчинення дорожнього-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 8607037 від 03 березня 2016 року. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 100 000 грн, франшиза - 0.

Автомобіль позивача відремонтовано на сертифікованому СТО.

Відповідно до акту виконаних робіт № АК 00026533 від 05 серпня 2016 року та рахунку-фактури № АК 00029163 від 19 серпня 2016 року, виданих ТзОВ «Автоконцепт», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Land Rover» склала 7 133, 50 грн з ПДВ.

22 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 7 133, 50 грн.

Відповідно до Звіту № 89-D/23/4 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_3 , складеного 07 вересня 2016 року оцінювачем ОСОБА_3 за замовленням АТ «СГ «ТАС», вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 3 432, 72 грн з ПДВ.

АТ «СГ «ТАС» виплачено страхове відшкодування саме у розмірі 3 432, 72 грн.

Статтями 1166, 1188 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Суди встановили, що АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування на підставі звіту про вартість матеріального збитку №89-D/23/4, складеного оцінювачем ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту 4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначаються, зокрема, відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів.

Встановлено, що оцінка вартості матеріального збитку проведена оцінювачем ОСОБА_3 26 серпня 2016 року після проведення позивачем ремонту, тобто транспортний засіб експертом не оглядався, що суперечить вказаній Методиці, оцінка проводилася на підставі матеріалів наданих відповідачем, що стверджується пунктом 3 розділу 4 «Письмова заява оцінювача», і в ньому відсутні відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження.

Таким чином, встановивши, що сума виплаченого відповідачем страхового відшкодування (3 432, 72 грн) не покрила витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача (7 133, 50 грн), які не перевищують встановлений в полісі страхування ліміт відповідальності страховика (100 000 грн), в також відсутність підстав у відповідача для зменшення суми страхової виплати, суди дійшли правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача недоплаченої суми страхового відшкодування.

Крім того, обґрунтованим є висновок судів про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1 000 грн, оскільки такі витрати документально підтверджені позивачем та їх розмір не перевищує встановлений законом граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу.

Обставини, наведені у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій і їм надана належна оцінка.

Твердження заявника висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов?язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу АТ «СГ «САС» залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 25 травня 2017 рокузалишитибез змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерноготовариства «Страхова Група «ТАС»залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук