Справа №461/7478/18
Провадження №2/461/310/19
01 квітня 2019 року Галицький районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді Городецької Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Думича Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої затопленням квартири,
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі.
У судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не зявився у судове засідання без поважних причин.
Відтак, суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України.
З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира №6а у будинку №7 на вулиці Гоголя у місті Львові, про що свідчить договір купівлі-продажу від 30.05.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за номером 2274 (а.с.8).
Натомість, відповідач ОСОБА_2 є власником квартира №11 у будинку №7 на вулиці Гоголя у місті Львові, що підтверджується листом-відповіддю ОКП «БТІ та ЕО» №2582 від 26.07.2018 року (а.с.9).
22 червня 2018 року з вини відповідача відбулося затоплення квартири позивача, що підтверджується Актом обстеження житлового будинку №15 від 22.06.2018 року (а.с.10). При цьому, залиття відбулося через несправність змішувача у ванній кімнаті квартири №11.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експерта; показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала . Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У відповідності до вимог ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Позивачем та його представником доведено факт залиття квартири ОСОБА_1 внаслідок дій відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує.
Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.
Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
У відповідності з п. 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується що внаслідок затоплення квартири у позивача та його сімї відбулося порушення звичного укладу життя та щоденного комфортного домашнього відпочинку, а здійснення незапланованого термінового ремонту призвело до обмеження їх звичних витрат, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди підлягають стягненню грошові кошти в сумі 10 000,00 грн.
Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрати, суд виходить із наступного.
Статтею 133 ЦК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, серед іншого витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Матеріалами справи встановлено, що вартість витрат за залучення експерта, яку поніс позивач становить 3000 гривень та 50 гривень комісія за переказ готівки за оплату послуг експерта. Сума сплаченого ним судового збору 1409,60 гривень та 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.
Оскільки, рішенням суду позов задоволено, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1409,60 гривень, 3000 гривень витрат за залучення експерта, 50 гривень комісія за переказ готівки за оплату послуг експерта.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 130, 131, 141, 229, 229, 247, 263, 354 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 319, 322, 1166, 1167, 1192 ЦК України; Постановами Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» за № 6 від 27 березня 1992р., «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р. з наступними змінами та доповненнями, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої затопленням квартири задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення складено 01 квітня 2019 року.
Суддя Л.М.Городецька