Справа № 456/3879/18
Провадження № 2/456/360/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 березня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 585 доларів США та 162 Євро, а також судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 02.03.2012 Стрийським міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення у справі № 2-3015/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6500 доларів США, 1800 Євро боргу за договором позики, трьох відсотків річних від простроченої суми та судових витрат. 27.09.2012 рішення суду набрало законної сили та 28.11.2012 видано виконавчий лист, який подано ним до відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції для примусового виконання. 05.03.2013 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 36863042, за яким було сплачено 6818,87 гривень, хоча за рішенням суду від 02.03.2012 стягнуто 6500 доларів, 1800 євро за договором позики, три відсотки річних від простроченої суми, що становить 6390,36 грн., та 722,00 грн. судових витрат.

18.05.2016 набрало законної сили рішення Стрийського міськрайонного суду щодо збільшення розміру позовних вимог у справі № 456/4416/15-ц та видано виконавчий лист, який було подано ним до відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції для примусового виконання. Головним державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 51561906, за яким було сплачено 2350,00 грн., а фактично за рішенням суду на його користь стягнуто 585 доларів та 162 євро

У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, не виконавши рішення суду, він зобовязаний сплатити йому суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми за період з 27.09.2015 по 27.09.2018 в розмірі 585 дол. США та 162 Євро.

Позивач ОСОБА_1 у судове засіданні не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2., будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів, враховуючи, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

За змістом статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2012 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 6500 доларів США, 1800 Євро боргу за договором позики, три відсотки річних від простроченої суми, що становить 6390,36 грн., та 722 грн. судових витрат /а.с. 28-29/.

28.11.2012 позивачу ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі № 2-3015/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6500 доларів США, 1800 Євро за договором позики, трьох відсотків річних від простроченої суми, що становить 6390 грн. 36 коп., та 722,00 грн. судових витрат /а.с. 28-29, 33/.

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.08.2017 у виконавчому провадженні № 49324895, винесеної державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, виконавчий лист № 2-3015/2011 від 28.11.2012 повернуто стягувачу ОСОБА_1 В даному виконавчому провадженні боржником сплачено на користь стягувача 6818,87 грн. заборгованості /а.с. 6, 27/.

Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.03.2016 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто три відсотки річних від простроченої суми боргу за період з 27.09.2012 по 27.09.2015 в розмірі 585 доларів США, 162 Євро та судові витрати в сумі 487,20 грн. і 08.06.2016 видано виконавчий лист № 456/4416/15-ц /а.с. 30, 37/.

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.08.2017, винесеної державним виконавцем Сорокою Х.О. у виконавчому провадженні № 51561906, вищевказаний виконавчий лист також повернуто стягувачу ОСОБА_1 та сплачено боржником на його користь 2350, 00 грн. /а.с. 36, 27/

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи в суді не виконано рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6500 доларів США, 1800 Євро боргу за договором позики, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ст. 625 ЦК України, для стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних від простроченої суми, що відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 585 дол. США та 162 Євро за період з 27.09.2015 по 27.09.2018 (195 дол. США (за 2015-2016 роки) + 195 дол. США (за 2016-2017 роки) + 195 дол. США (за 2017-2018 роки) + 54 Євро (за 2015-2016 роки)+54 Євро (за 2016-2017 роки) + 54 Євро (за 2017-2018 роки), що за офіційним курсом НБУ станом на 01.10.2018 складає 21840,21 грн.

У висновку Верховного Суду, викладеному 19.02.2018 в постанові по справі №564/2199/15-ц, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов'язковим для суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зазначено, що наявність правового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 (справа № 6-2311цс16).

Зі змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, передбаченого ст. 625 ЦК України.

На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, врахувавши той факт, що заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики на даний час залишається непогашеною, а наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє позивача права на стягнення з відповідача трьох процентів річних за невиконання грошового зобовязання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 585 доларів США та 162 Євро.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 625, 1050 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Мазепи, 2/4; РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Матейка, 11/34; РНОКПП НОМЕР_2) три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 585 доларів США та 162 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.10.2018 становить 21840,21 грн., та 704,80 грн. судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Л.В.Гула