11.04.2019 ЄУН №337/3602/18
Провадження 2/337/160/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Шаповалової А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, що зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_4), третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району (орган опіки та піклування) (м. Запоріжжя, бул. Будівельників, буд. 19), про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, в якому просить зобовязати ОСОБА_3 - відповідачку по справі, не перешкоджати йому, як батькові, брати участь у вихованні та спілкуванні з сином - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та визначити такий спосіб його участі у спілкуванні з сином: систематичні побачення щотижня з 10:00 години суботи до 10.00 години неділі - за місцем проживання чи перебування батька, без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дитини; особисте побачення з сином у будній день, протягом не менше, ніж дві години, за попередньою домовленістю з матірю, з дотриманням розпорядку дня дитини; спільний з сином відпочинок на території України щороку, без присутності матері загальною тривалістю до ЗО днів, з яких не менше 7 днів в період зимових канікул, за дотримання прав та інтересів дитини; особисте побачення з сином щороку 21 липня - в день його народження, протягом менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матірю, або, у випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, - наступного дня, а саме 22 липня, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матірю за умови дотримання прав та інтересів дитини; зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомляти про стан здоровя сина ОСОБА_6 та про зміну фактичного місця проживання сина.

В обґрунтування позову зазначив, що починаючи з 2009 року по 2013 рік він безперешкодно спілкувався з дитиною, потім відповідачка почала чинити перешкоди у спілкуванні з сином. На початку 2014 року ним до Хортицького районного суду м. Запоріжжя була подана позовна заява до відповідачки про визначення батьківства. Згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2014 року його було визнано батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. Після того, як зазначене рішення вступило в законну силу, ним до органу опіки та піклування була подана заява, щодо встановлення порядку побачень з сином. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 08.12.2014 року № 469р «Про встановлення порядку з малолітньою дитиною ОСОБА_6, 21.07.2009 р.н.» встановлено порядок побачень з сином зокрема: щовівторка з 16-00 до 18-00 години та щосуботи з 10-00 до 20-00 години, інші дні та вирішувати за згодою батьків. Однак, відповідачка перешкоджала йому бачитись з дитиною, у звязку з чим він був вимушений звертатись до Відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, до сектору кримінальної міліції по справам неповнолітніх. Певні служби з відповідачкою проводили профілактичні бесіди, після яких вона деякий час дотримувалась вищезазначеного графіку побачень з сином. Починаючи з вересня 2017 року вона знову почала перешкоджати спілкуванню з дитиною і під вигаданими причинами не давала дитину. На початку літа 2018 року він втратив зв'язок з сином, нове місце проживання сина йому невідоме.

Ухвалою суду від 30.08. 2018 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд в загальному порядку зі стадії підготовчого провадження, відповідачам встановлений строк на подання відзиву.

22.0.2018 року відповідачка надала відзив на позов, в якому просить відмовити позивачеві у задоволені позову, в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що суд при вирішенні спору ініційованого позивачем, має встановити чи не перешкоджають додаткові побачення позивача із сином (крім тих встановленні в розпорядженні від 08.12.2014р. № 4бдр), нормальному розвитку дитини, ставлення позивача до виконання своїх зобов'язань, як батька дитини, чи забезпечує позивач матеріально необхідним, харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини, і якщо ні то як це негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; чи має позивач у своїй власності нерухоме майно за місцем свого проживання або перебування, постійний офіційний заробіток, спроможний задовольнити виховання дитини, наявність особистої прихильності дитини до батька. Крім того, позивач був засуджений за розбій та хуліганство, мешкає в однокімнатній квартирі разом зі своєю співмешканкою та матірю, у своїй власності житла не має, не має офіційного місця роботи, має значну заборгованість зі сплати аліментів. Місцеперебування позивача може бути різним. що залежить від його життєвих обставин, настрою, пори року, стану здоровя. Своє місце проживання і перебування для побачень з сином, останній не ідентифікує. Вона ніколи не заперечувала проти побачень позивача з сином, однак в процесі цих побачень, останній не дотримувався прав та інтересів дитини, без дозволу відповідачки вивіз дитину на море, де не забезпечив за нею належний догляд, внаслідок чого дитина захворіла, після чого поєднував побачення з сином з вирішенням побутових проблем, внаслідок чого дитина втратила бажання щодо спілкування з батьком.

Ухвалою суду від 17 січня 2019 року справа призначена до розгляду.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали, вважають їх законними та обґрунтованими, та такими , що підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивач наголошує на тому, що створення відповідачем перешкод у його спілкуванні з сином порушує права останнього як дитини та суперечить його інтересам, позбавляючи його спілкування з батьком, його піклування та участі в житті дитини.

У судовому засіданні відповідачка та представник відповідачки проти позову заперечують, вважають, що його задоволенням будуть порушені права та інтереси малолітньої дитини.

Представник третьої особи ОСОБА_5 підтримала висновок, наданий районною адміністрацією по Хортицькому району Запорізької Міської ради № 01/01-22/1252 від 13.12.2018 року «Про встановлення порядку побачень позивача з малолітньою дитиною» , а саме : особисте побачення батька з сином щовівторка щовівторка з 16.00до 18.00 години та щосуботи з 10.00 до 20.00 години; особисте побачення батька з сином щороку 21 липня , в день його народження, протягом не менше ніж дві години, за попередньою домовленістю з матірю, або у випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, наступного дня, а саме 22 липня, протягом не менше ніж дві години; особисте побачення з сином в канікулярний період в загальній кількості 15 днів на рік. Усі побачення мають проходити за бажанням малолітнього ОСОБА_6 за попередньої домовленістю з матірю, з дотриманням розпорядку дня дитини.

Малолітній ОСОБА_6 був вислуханий у судовому засіданні у відповідності до вимог ст.171 СК України, та спочатку виловив своє бажання зустрічатись з батьком, але потім змінив свою думку та пояснив, що він не бажає зустрічатися з батьком, бо йому нецікаво з останнім, крім того, під час спільного відпочинку батько змушував його пірнати, хоча це йому не подобалося, внаслідок чого він захворів, батько водив його пізно ввечері до кафе разом зі своїми друзями, годував несмачною їжею, кричав на нього, змушував самого ходити на тренування, тощо.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працює практичним психологом відділу соціальної роботи по Хортицькому району Запорізького міського центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді. 13.11.2018 року вона провела бесіду з ОСОБА_6, у відсутності батьків, в ході якої останній повідомив, що не хоче проводити з рідним батьком час, тому що останній не приділяє йому належної уваги. Дитина запамятувала та розповідала лише про негативні спогади. Крім того пояснила, що дитина дуже напружена у судовому засіданні, а тому не може вільно висловити свої думки у присутності сторонніх осіб. Побачення батька з сином будуть відповідати інтересам дитини, але батькові треба налагодити контакт з сином, а для цього спочатку їм потрібно більше бачитись. Вважає, що ОСОБА_6 вже достатньо дорослий, а тому може залишатися батьком на одинці, без присутності матері, що ніяк не зашкодить його інтересам.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили, що позивач любить свою дитину та бажає спілкуватися з сином, раніше до 2017 року відповідачка не заперечувала проти спілкування батька з сином, останній брав його на вихідні, возив на відпочинок до моря, завжди піклувався про нього, дитина перебувала під наглядом батька, мала охайний вигляд, чистий одяг, батько піклувався за сина, організував йому відпочинок, розваги , ніякого негатива не відчувалося.

Вислухавши пояснення сторін, думку неповнолітній дітей, пояснення свідків, розглянувши матеріали провадження, зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин

Судом встановлено наступне: відповідно до свідоцтва про народження серія 1-ЖС № 252772, виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізької області , батьками ОСОБА_6, 21 липня 2000 року є сторони : позивач ОСОБА_10 та ОСОБА_6 ( після укладення шлюбу- Барабан ) ОСОБА_11.

Відомості про батька внесені на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09 квітня 2014 року у справі ЄУН № 337/1048/ 14-ц, провадження № 2/337/7252014 про визнання батьківства.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.06.2014 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_12 аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно . Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 31 січня 2018 року розмір аліментів збільшено до ј частини усіх доходів відповідача.

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № 469 від 08.12.2014 року встановлено порядок побачень ОСОБА_1 з малолітньою дитинною ОСОБА_6, щовівторка з 16.00 до 18.00 години та щосуботи з 10.00 до 20.00 години, інші дні та часи вирішувати за згодою між батьками.

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_1 без згоди матері забрав дитину з дошкільного закладу та повіз на відпочинок. ОСОБА_13 звернулася з відповідною заявою до служби (управління) у справах дітей відділу по Хортицькому району та до прокурора Хортицького району м. Запоріжжя щодо незаконного утримання позивачем дитини.

Листом прокурора Хортицького району м.Запоріжжя від 24.09.2014 року останню повідомлено щодо відсутності підстав для вжиття заходів прокурорського реагування.

Листом № Г-133 від 26.09.2014 року за підписом спеціаліста служби (управління) у справах дітей відділу по Хортицькому району повідомлено ОСОБА_14, про те, що 2.09.2014 року проведена профілактична бесіда з ОСОБА_1 , в ході якої останньому було розяснено інформацію щодо належного виконання батьківських обовязків та поведінки відносно малолітнього сина, а також розяснено право на подання заяви щодо встановлення часів побачень з сином, оскільки він проживає окремо від дитини.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району та до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області про усунення перешкод у побаченнях з сином.

Листом голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № Р-0286 від 19.07.2018 року повідомлено про проведену бесіду з ОСОБА_3, зі слів якої було встановлено, що остання не перешкоджає спілкуванню з сином, але у звязку з тим, що позивач намагається поєднувати роботу та побачення з сином, ОСОБА_6 сам не бажає наразі бачитись. Зі слів ОСОБА_6 також зясовано, що він спілкується з батьком за допомогою мобільного звязку , бажає проводити час з батьком, зокрема. зустрічатися на прогулянках, відвідувати розважальні центри, тощо, також розяснено право за зверненням до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до довідки № 596 від 05.11.2018 року, виданої директором Запорізької гімназії № 45 ОСОБА_15 , вбачається що батько учня 2-б класу ОСОБА_6, не бере участі у вихованні дитини ( не спілкується з вчителем, не забирає дитину додому, не бере участі у батьківських зборах).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.11.2018 року № 3903. зробленого Хортицьким ВДВС, станом на 01.11.2018 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 станом на 01.11.2018 року становить 12506,32 грн.

Постановами державного виконавця ВДВС від 03.12.2018 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві полювання, користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, управі керування транспортними засобами.

16.11.2018 року ОСОБА_3 надала заяву директору Запорізької гімназії № 45, в якій просила не дозволяти спілкування у школі сина ОСОБА_6 з його батьком до винесення судом рішення з даного питання, а також повідомила, що син не виявляє бажання щодо спілкування з батьком.

28.11.2018 року листом № 686 директор гімназії ОСОБА_15 повідомила ОСОБА_1 . що на виконання постанови Верховної ОСОБА_8 України про «Кодекс цивільного захисту України» від 02.10.2012 року № 54-03-VІ. наказу Міністерства освіти і науки України від 10.11.2016 № 1344 «Щодо безпеки життєдіяльності учасників навчально-виховного процесу», наказу департаменту освіти і науки Запорізької державної адміністрації від 22.11.2016 № 0849 по Положення про організацію пропускного режиму і правила поведінки відвідувачів будівлі Запорізької гімназії № 45, що останньому відмовлено у зустрічах з сином під час уроків та перерв для забезпечення повноцінного освітнього процесу. Крім того зазначила, що останньому класним керівником запропоновано зустрічі з сином під час прогулянок вихованців групи продовженого дня в дні . визначені розпорядженням ОСОБА_14 районної адміністрації Запорізької місткової ради по Хортицькому району від 08.12.2014 року № 469, а саме у вівторок з 16-00. а також у інші дні та часи за згодою матері дитини.

28 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника територіального відділу освіти ОСОБА_16, в якій зазначив що він не має можливості зустрічатися з сином з вини відповідачки, а тому 16.11.2018 року був на прийомі директора запорізької гімназії № 45 з приводу побачень з сином на території начального закладу, яка відмовила йому у наданні можливості щодо спілкування, а тому просив надіслати письмове розяснення з даного приводу.

10.12.2018 року начальник територіального відділу освіти ОСОБА_16 розглянув заяву ОСОБА_1 та повідомив про можливість зустрічі з сином під час прогулянок вихованців групи продовженого дня в дні . визначені розпорядженням ОСОБА_14 районної адміністрації Запорізької місткової ради по Хортицькому району від 08.12.2014 року № 469.

Спеціалістами відділу по по Хортицькому району служби ( управління) у справах дітей ЗМР здійснені обстеження умов проживання батька та дитини, про що складені відповідні акти, яким встановлено, що за адресою проживання батька створені умови в однокімнатній квартирі з сучасним ремонтом, є диван, два крісла-ліжка, кухня, санвузол, зі слів батька він проживає у квартирі разом зі своєю матірю, бабою дитини. За адресою проживання дитини ОСОБА_6 створені умови для проживання та виховання дитини, який у трикімнатній квартирі має окрему кімнату і необхідні речі.

13.11.2018 року практичним психологом відділу соціальної роботи по Хортицькому району Запорізького міського центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді у відсутності батьків, була проведена бесіда з малолітнім ОСОБА_6 , в ході якої останній повідомив, що не хоче проводити з рідним батьком час, тому що останній не приділяє йому належної уваги, вирішує свої власні проблеми та проводить час із друзями, нецензурно висловлюється при ньому. Хлопець виразив свої розчарування вчинками батька, його поведінкою та діями. В ході бесіди було домовлено наступне: він буде повідомляти батька про небажання зустрічатись з ним особисто, дасть батькові можливість та допоможе йому виправити свої помилки перед сином, про що складено відповідний лист № 2871/03-х від 19.11.2018 року.

Також спеціалістами відділу по Хортицькому району служби ( управління) у справах дітей ЗМР були відібрані пояснення від відповідачки ОСОБА_3, відповідно до яких остання зазначила, що вона не перешкоджає зустрічам сина з батьком, однак просила не розголошувати заявнику адресу проживання.

Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району на засіданнях комісії було ухвалено наступний висновок про встановлення порядку побачень батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6, а саме : систематичні побачення щовівторка з 16-00 години до 18-00 години, та щосуботи з 10:00 години до 20.00 години - за місцем проживання чи перебування батька, без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дитини; особисте побачення з сином щороку 21 липня - в день його народження, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матірю, або, у випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, - наступного дня, а саме 22 липня, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матірю, за умови дотримання прав та інтересів дитини; особисте побачення з сином в канікулярний період в загальній кількості 15 днів на рік. Усі побачення мають проходити за бажанням малолітнього ОСОБА_6 , за попередньому домовленістю з матірю, з дотриманням розпорядку дня дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_8 України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною ОСОБА_8 України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.111 Закону України «Про охорону дитинства "...Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків".

Відповідно до ст.ст.112, 114 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї". "Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили". У преамбулі до Конвенції ООН «Про права дитини» зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України" наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Отже, обов'язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов'язок не чинити цьому перешкоди.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Положеннями статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із частинами першою та другою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з частиною другою статті 19 СК України рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. За правилами частин третьої та шостої статті 19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вбачається з пояснень сторін та свідків у судовому засіданні, які відповідають дослідженим письмовим доказам, наявним в матеріалах провадження, встановлений органом опіки та піклування порядок побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_6 з липня 2017 року не виконується, відповідний контакт між батьком та сином втрачений, при цьому суд вважає, що втрата певного емпатійного звязку - розуміння відносин, почуттів, психічних станів саме в формі співпереживання, відбулася з вини як самого батька, який своєю поведінкою спровокував небажання сина бачитись з ним та проводити певний час за визначеним батьком способом під час таких зустрічей, що певною мірою був повязаний з вирішенням побутових проблем, побачення проходили без врахування побажань сина, так і певною мірою і з вини відповідачки, яка не тільки не сприяла зустрічам батька з сином, але й певний час приховувала від батька адресу проживання сина, та відповідними заявами заперечувала проти зустрічі батька з сином навіть на території навчального закладу.

При вирішенні способу участі батька у житті дитини, суд враховує, що відповідачем не доведено, що спілкування батька з дитиною суперечитиме інтересам дитини, однак, враховуючи думку дитини ОСОБА_6 у судовому засіданні, який висловив розчарування поведінкою батька, відсутність емпатійного звязку між батьком та сином, несприяння з боку відповідачки налагоджування такого звязку, суд вважає, що забезпеченню інтересам малолітньої дитини буде врахування її бажання щодо зустрічам з батьком, про які він буде особисто повідомляти йому та обумовлення проходження таких зустрічей у присутності представника органу опіки та піклування - районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району протягом певного часу, який надасть можливість змінити ставлення позивача до свого сина та забезпечити врахування його прав та інтересів при проходженні таких побачень

За таких обставин, установивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з всебічного врахування інтересів дитини, прагнення та бажання позивача спілкуватися з дитиною, приймати участь у її житті, складні обставини, які склалися між батьками дитини, її вік, тривалий час відсутності спілкування батька з дитиною, врахувавши висновок Органу опіки і піклування , вимоги статей 157, 158 СК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для частково задоволення цих вимог та можливості встановлення наступного способу та порядку участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, а саме :

- систематичні побачення щовівторка з 16-00 години до 18-00 години, та щосуботи з 10:00 години до 20.00 години - за місцем проживання чи перебування батька, без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дитини;

- особисте побачення з сином щороку 21 липня - в день його народження, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матірю, або, у випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, - наступного дня, а саме 22 липня, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матірю, за умови дотримання прав та інтересів дитини.

- особисте побачення з сином в канікулярний період в загальній кількості 15 днів на рік за умови дотримання прав та інтересів дитини.

Доводи відповідачки та представника відповідача щодо відсутності предмету спору, оскільки неспілкування батька з сином не відбуваються, так як саме син не бажає таких зустріч, а вона не суперечить зустрічам батька з сином,- не заслуговують на увагу суду, оскільки предметом спору у цій справі є вимога ОСОБА_1 зокрема про визначення способу його участі у вихованні дитини. Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення, а відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 157-159 СК України, ст. ст. ч.2 п.1 ст.141, ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_7) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, що зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_8), третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району (орган опіки та піклування) (м.Запоріжжя, бул. Будівельників, буд. 19), про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 не перешкоджати батькові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, брати участь у вихованні та спілкування з сином - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та визначити ОСОБА_1 такий спосіб його участі у спілкуванні з сином ОСОБА_6:

- систематичні побачення щовівторка з 16-00 години до 18-00 години, та щосуботи з 10:00 години до 20.00 години - за місцем проживання чи перебування батька, без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дитини;

- особисте побачення з сином щороку 21 липня - в день його народження, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матірю, або, у випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, - наступного дня, а саме 22 липня, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матірю, за умови дотримання прав та інтересів дитини.

- особисте побачення з сином в канікулярний період в загальній кількості 15 днів на рік за умови дотримання прав та інтересів дитини.

Усі побачення мають проходити за бажанням малолітнього ОСОБА_6, висловленого особисто у присутності батька ОСОБА_1 , за попередньою домовленістю з матірю, з дотриманням розпорядку дня дитини, та протягом року з дня набрання рішення законної сили у присутності представника органу опіки та піклування - районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району .

У задоволенні іншої частини вимог -відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізькому апеляційному порядку через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 15 квітня 2019 року. Копію повного тексту рішення надіслати учасникам провадження.

Суддя: Л.Г. Салтан