РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року місто Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Селинного М.С.

при секретарі - Баскаковій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Володимир-Волинська районна державна адміністрація Волинської області,-

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката Савюк К.О.

представника третьої особи - ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнювала, в обґрунтування вимог зазначивши, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_7.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка (пай), яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Батьківщина» села Суходоли, Володимир-Волинського району Волинської області та майновий пай в загальному пайовому фонді майна КСП ТЗОВ «МАЯК», села Суходоли, Володимир-Волинського району Волинської області. Заповіт на випадок своєї смерті ОСОБА_7 не складав.

За твердженням позивачки, вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, але спадкові права на вказаний житловий будинок не оформила. На інше спадкове майно, а саме, на право земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Батьківщина» села Суходоли, Володимир-Волинського району Волинської області та майновий пай в загальному пайовому фонді майна КСП ТЗОВ «МАЯК», села Суходоли, Володимир-Волинського району Волинської області, позивачці та її брату, ОСОБА_8, 22.03.2002 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. На момент своєї смерті він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу в них народилася донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка вказує, що 10.08.2018 року вона зверталася до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, але їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки її батько за життя не оформив право власності на вказаний житловий будинок.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу в її відсутність.

У судовому засіданні представник позивачки уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з наведених підстав.

Відповідачка та її представник заперечили проти задоволення уточненого позову. Представник відповідачки у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 після смерті спадкодавця у визначений законом строк не виконала дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини, отримання нею відповідного свідоцтво на інше спадкове майно не є підставою для визнання за нею права власності в порядку спадкування на частину згаданого житлового будинку.

Представник Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області вважав за можливе вирішити спір на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідачки та її представника, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1, вид.04.02.2002 року Зарічанською сільською радою Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 02).

Як вбачається з довідки № 45, вид.07.08.2018 року Зарічанською сільською радою, згідно по господарських по селу Заріччя рахується господарство, головою якого був ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, та земельної ділянки, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року), правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно довідки Зарічанської сільської ради від 18.02.2019 року № 24, ОСОБА_8 на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, фактично прийнявши спадщину після смерті свого батька.

Таким чином, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_7 відкрилася 23.01.1995 року та була прийнята його сином - ОСОБА_8 до 01 січня 2004 року, суд застосовує до спадкових правовідносин правила розділу VІІ ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого.

Згідно копії свідоцтва НОМЕР_2, вид. 21.06.1972 року Зарічанською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, як батьки у вказаному документі зазначені «ОСОБА_7» та «ОСОБА_10». Прізвище «ОСОБА_1» позивачка змінила на «ОСОБА_1» після реєстрації шлюбу (свідоцтво про шлюб /повторне/ НОМЕР_3, вид.10.08.2018 року Володимир-Волинським МВДРАЦС Головного ТУЮ у Волинській області, актовий запис № 123).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю, з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до спадкової справи № 171/2002 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, 22 березня 2002 року із заявою про прийняття спадщини зверталися ОСОБА_8 та ОСОБА_1. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) в землях КСП та майнового паю ТЗОВ «МАЯК». У довідці, виданій Зарічанською сільською радою 08.02.2002 року № 868 зазначено, після смерті ОСОБА_7 у фактичне володіння сертифікатом на право на земельну частку (пай) та майновий сертифікат вступили його діти - ОСОБА_8 та ОСОБА_1.

22.03.2002 року Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-499 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено, що спадкоємцями майна гр.ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, є його син - ОСОБА_8, що мешкає в селі Заріччя Володимир-Волинського району Волинської області та його дочка - ОСОБА_1, що мешкає в АДРЕСА_2 в рівних частинах кожний. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з права на земельну ділянку (пай), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Батьківщина» села Суходоли, Володимир-Волинського району Волинської області та майнового паю в загальному пайовому фонді майна КСП ТЗОВ «МАЯК», села Суходоли, Володимир-Волинського району Волинської області.

Судом встановлено, що 10 серпня 2018 року позивачка зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, ОСОБА_7, та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Постановою Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 10 серпня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на вказане спадкове майно.

ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає в АДРЕСА_2, тобто не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини після смерті батька у вигляді частини житлового будинку подала 10.08.2018 року, пропустивши шестимісячний строк.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 у визначений законом строк не виконала дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження позовних вимог позивачем суду не надано, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі ст.ст.529,548,549 ЦК УРСР (1963 року), керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Володимир-Волинська районна державна адміністрація Волинської області, про визнання права власності на спадкове майно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 15 квітня 2019 року.

Суддя /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.С. Селинний