Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2019 Справа №607/24640/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участю секретаря с/з ОСОБА_1 позивача ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3 відповідача ОСОБА_4 представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, а саме, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що визначений за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2009 року розмір аліментів в сумі 350 грн. на місяць є меншим 50 (пятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатнім для забезпечення достатнього рівня дитини, її фізичного, духовного, культурного та соціального розвитку. У звязку із цим, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів. Крім того просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення ОСОБА_7 навчання. В обґрунтування вимог про стягнення аліментів на повнолітнього сина вказує на те, що після досягнення повноліття їх син ОСОБА_8 продовжує навчання у вищому навчальному закладі та вона не може самостійно його утримувати, а відповідач відмовляється добровільно брати участь в матеріальному забезпеченні сина, нехтуючи своїми обовязками щодо його утримання, хоча має можливість надавати синові матеріальну допомогу.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

08.01.2019 року представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав суду відзив на позовну заяву в якій вказує на те, що відповідач ОСОБА_4 є безробітним та немає постійного стабільного доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в заявленому позивачем розмірі. Крім того зазначив, що викладені у позові обставини не відповідають дійсності, оскільки він по мірі можливості надавав кошти на утримання дітей, а також надав кошти на оплату навчання сина ОСОБА_8.

Позивач ОСОБА_2 24.01.2019 року подала заяву про збільшення позовних вимог згідно якої просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 3000 грн. на місяць і таку ж суму просить стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_8, до закінчення останнім навчання.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково та не заперечив проти збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_9 до розміру 1500 грн., та стягнення аліментів в розмірі 1500 грн. на утримання сина ОСОБА_8, до закінчення останнім навчання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2009 року вирішено: стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 17.02.2009 року до досягнення дітьми повноліття.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За умовами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з довідки виданої 21.01.2019 року Зборівською філією Тернопільського обласного центру зайнятості, ОСОБА_2 перебуває на обліку, як безробітна з 20.02.2018 року.

Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, за період з 1 кварталу 2017 року по 3 квартал 2018 року інформація про доходи ОСОБА_4 відсутня.

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_10 23.01.2010р.н. та ОСОБА_11, 06.12.2011р.н., що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20.08.2012 року вирішено: Стягувати з ОСОБА_12 в користь ОСОБА_13 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 23.01.2010р.н. та ОСОБА_11, 06.12.2011р.н. щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 430 гривень на кожну дитину, однак не менше 30% прожиткового мінімуму доходу громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 14.05.2012 року до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції Законів №2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну особу становить: для дітей вікoм від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року Пленум Верховного суду України розяснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з довідки виданої 17.10.2018 року, ОСОБА_14 навчається на денній формі навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі І рівня акредитації «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі». Період навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2019 року. Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, які визнаються сторонами доказуванню не підлягають. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини та право дитини на належне матеріальне забезпечення, беручи до уваги часткове визнання позову відповідачем, суд, приходить до висновку, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог, шляхом збільшення розміру визначених раніше судом аліментів, а саме стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того слід стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року до закінчення ОСОБА_7 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років, оскільки вказаний розмір аліментів визнано відповідачем в судовому засіданні, а наявності підстав для стягнення аліментів в більшому розмірі не доведено позивачем. В задоволенні решти вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 182-184, 192, 200 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01 квітня 2009 року та стягувати із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року до закінчення ОСОБА_7 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 01 квітня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_15