Справа № 723/634/19
Провадження № 2/723/1089/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що 17.11.2015 року зареєстровав шлюб з ОСОБА_2, який рішенням Сторожинецького районного суду від 16.08.2018 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі він придбав в магазині «Бамбетель» в м. Сторожинець: спальню «Еліта» вартістю 24500 грн. та матрац «Мехіка» вартістю 300 грн., а також в ПП ОСОБА_3 в с. Їжівці Сторожинецького району будівельні матеріали, а саме: керамблок в кількості 33 шт. на суму 40590 грн., цемент в кількості 5 шт. на суму 13000 грн., арматуру в кількості 22 шт. на суму 4774 грн., сітку в кількості 5 шт. на суму 1875 грн., сітку 25х50 в кількості 6 шт. на суму 300 грн., завіси в кількості 2 шт. на суму 80 грн., всього на суму 60619 грн. Вартість всього придбаного рухомого майна складає 88019 грн. Згоди на добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, придбаного за кошти позивача, не досягнуто.

Зазначає, що відповідач за час перебування в шлюбі ніде не працювала, не мала самостійного заробітку, не перебувала на обліку в центрі зайнятості як безробітна та не отримувала жодної соціальної допомоги. За наявності вказаних підстав суд може збільшити частку позивача при винесенні рішення на підставі ч.2, ч.3 ст.70 СК України.

Просить поділити спільне майно подружжя, визнавши за ним будівельні матеріали: керамблок в кількості 33 шт., цемент в кількості 5 шт., арматуру в кількості 22 шт., сітку в кількості 5 шт., сітку 25х50 в кількості 6 шт., завіси в кількості 2 шт., а за ОСОБА_2 спальню з матрацом, а також стягнути з Рохнян.М.Т на його користь, сплачений судовий збір в сумі 880,19 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, будучи повідомленим про розгляд справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, його представником адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася повторно, будучи повідомленою про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відповідності до ч.3 ст.211, ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на підставі спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Як зазначено в ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного суду України у постанові №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз»яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (п.22).

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23).

При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні (п.30).

Судом встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду від 16.08.2018 року у справі №723/1200/18 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 17.11.2015 року у виконавчому комітеті Красноїльської селищної ради, актовий запис №66.

З копії накладної б/н від 07.04.2018 року вбачається, що ПП ОСОБА_3 відпустив ОСОБА_5 керамблок в кількості 33 на суму 40590 грн., цемент в кількості 5 на суму 13000 грн., арматуру в кількості 22 на суму 4774 грн., сітку в кількості 5 на суму 1875 грн., товар 25х50 в кількості 6 на суму 300 грн., завіси в кількості 2 на суму 80 грн., всього на суму 60619 грн.

З копії рахунку б/н від 10.11.2016 року вбачається, що виданий він постачальником - Магазин «Бамбетель» м. Сторожинець платнику ОСОБА_1 на спальню «Еліта» вартістю 24500 грн. та матрац «Мехіко» вартістю 300 грн., всього на суму 27500 грн.

Згідно зі ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, установи, від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю вимірювання господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Фактично рахунок є розрахунково-платіжним документом, що передбачають тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги, а сам факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом прийому-передачі виконаних робіт (послуг). Для обліку операцій і їх контролю рахунки реєструються в спеціальному журналі.

Згідно роз»яснень в листі Мінфіну від 16.02.2017 р. № 31-11410-06-5/4339, оформлений належним чином рахунок-фактура (інвойс) може бути підставою для відображення в бухгалтерському обліку господарської операції з постачання товарів, робіт (послуг) без складання акта приймання-передачі лише в разі його оплати, що підтверджується відповідними документами. Документами, що підтверджують оплату, можуть бути: платіжне доручення, розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписка з карткового рахунка, квитанція до прибуткового касового ордера тощо.

Форма і зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків субєктами господарювання для підтвердження факту продажу (повернення) товарів, надання послуг, визначені наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, повязаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми №ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) .

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На думку суду, позивачем не доведено, що майно, яке є предметом спору за даним позовом, є спільним сумісним майном сторін по справі і було придбано саме позивачем для потреб сім»ї, так як з накладної б/н від 07.04.2018 року вбачається, що покупцем будівельних матеріалів є ОСОБА_5, тобто особа, ім»я якої відмінне від імен сторін по справі. Крім того, долучені до позову накладна та рахунок не містять обов»язкових реквізитів, визначених для таких документів, тому не можуть вважатися розрахунковими. Позивачем не надано документів на підтвердження оплати придбаних товарів, щодо яких заявлено позовні вимоги, отже не доведено, що ним сплачено ті кошти, які зазначені як вартість товару в документах на його видачу.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за їх необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,76,81,263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ