Справа №597/405/19
Провадження №2/597/79/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" жовтня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Дудяка С.В.
секретаря судового засідання Богдана В.М.
представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий Сергій Іванович про визнання заповіту недійсним
Представник позивачки в позовній заяві та в судовому засіданні просить визнати нікчемним заповіт, складений Гуменюком Володимиром Івановичем 14.06.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим Сергієм Івановичем 14.06.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №748. Також просить вирішити питання розподілу судових витрат по справі шляхом ухвалення додаткового рішення після вирішення справи по суті.
При цьому представник позивачки покликається на те, що спірний заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тому є нікчемним. Волевиявлення заповідача при цьому не було вільним і не відповідало його волі. Після смерті мачухи позивачки ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_3 забрав документи батька позивачки ОСОБА_5 , обманувши останнього, що нібито допоможе йому виготовити документи на спадкове майно після смерті дружини. Під цим самим приводом відповідач ОСОБА_3 приїхав додому до рідної сестри ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , що в с.Торське Заліщицького району Тернопільської області. На той час у його автомобілі також перебував ОСОБА_5 і вони троє поїхали в м.Заліщики до приватного нотаріуса Лютого С.І. По дорозі, чи раніше ОСОБА_5 нічого ОСОБА_6 не говорив про намір скласти заповіт на ім`я ОСОБА_3 В офіс нотаріуса ОСОБА_7 . ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 не заходив, а під час її перебування там знаходився в автомобілі ОСОБА_3 ОСОБА_6 була переконана, що в присутності нотаріуса підписує документи пов`язані з прийняттям братом спадщини після смерті його дружини, чим, як їй було відомо раніше, допомагав займатися брату ОСОБА_3 Нотаріус перед підписанням нею спірного заповіту не прочитав їй його зміст. Також представник позивачки наголошує на тому, що не було потреби в нотаріуса залучати ОСОБА_6 до підписання заповіту від імені заповідача ОСОБА_5 , оскільки останній до самої смерті мав хороший зір і міг з легкістю сам, без сторонньої допомоги, це зробити, в той час як ОСОБА_6 навпаки страждала і страждає хворобою очей і потребує оперативного втручання.
При наведених обставинах, представник позивачки вважає, що спірний заповіт необхідно визнати недійсним, в силу його нікчемності, тому за вирішенням даного питання звернувся від імені позивачки до суду з даним позовом.
Ухвалою суду 14.03.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.
Відповідач ОСОБА_3 відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, однак подав 19.06.2019 року письмову заяву, в якій виклав свою позицію, щодо даного спору, зокрема:
відповідач вважає, що позивачка займається наклепом щодо нього, жодних документів він від ОСОБА_5 шляхом обману не забирав. Він, як за життя ОСОБА_4 , так і після її смерті, допомагав їй та ОСОБА_5 , був їм як рідний син. Займався похованням ОСОБА_4 , на відміну від позивачки, яка навіть не приїхала на похорон, не висловила рідному батьку співчуття та навіть жодного разу не навідала його, коли він потребував цього, будучи самотнім, старим чоловіком. Доглядом за ОСОБА_5 , як стверджує відповідач, займався виключно він, або в разі його тривалої відсутності в місті, його дружина. Тому покійний ОСОБА_5 і склав спірний заповіт на його ім`я, про що було відомо ОСОБА_6 і яка не заперечувала проти волевиявлення брата. Також про наявність даного заповіту було відомо позивачці, яка вимагала від відповідача віддати їй його екземпляр. Відповідач також у своїй письмовій заяві наголошує на тому, що до складання заповіту, під час його складання і до смерті ОСОБА_5 не вчиняв на останнього жодного впливу чи тиску, переконаний, що волевиявлення ОСОБА_5 , щодо розпоряджання своїм майном було вільним.
Крім цього, відповідач у своїй письмовій заяві, одержаній судом 19.06.2019 року просить проводити розгляд даної справи у його відсутності, при її вирішенні покладається на думку суду.
Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У письмовому клопотанні, одержаному судом 19.06.2019 року відповідач просить у разі задоволення позову судові витрати по справі покласти на третю особу - приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Лютого С.І.
Третя особа - приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий С.І. в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Згідно ст.1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Заповітом від 14.06.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим С.І. та зареєстрованим в реєстрі за №748 ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 23.08.2018 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років.
Похованням ОСОБА_5 займалася ОСОБА_2 , про що свідчить довідка №2112 видана 23.08.2018 року виконавчим комітетом Заліщицької міської ради Тернопільської області.
Позивачка ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 24.09.1964 року та свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 від 02.06.1979 року.
Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин (ст.1235 ч.1 ЦК України).
Відповідно до положень ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ст.207 ч.4 ЦК України. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251, 1252 ЦК України. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє (ст.207 ч.4 ЦК України).
Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним (ст.1248 ч.1, 2 ЦК України).
Відповідно до положень ст.1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 ? noaooa? 1252 ОСОБА_8 , i?enooi?nou ia iaio ye aaio na ІНФОРМАЦІЯ_2 ?a i?e ІНФОРМАЦІЯ_3 a?aii? caiia?oo ? iaia'yceiai?. ОСОБА_9 ?aeaie ii? ОСОБА_10 aooe ІНФОРМАЦІЯ_2 c ІНФОРМАЦІЯ_4 ? oea?euii? a??caaoi?no?. АДРЕСА_1 ?aeaie ia ii ІНФОРМАЦІЯ_5 aooe: iioa??on ІНФОРМАЦІЯ_6 ?ioa ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , yea ОСОБА_12 ?a? АДРЕСА_2 ? АДРЕСА_3 ? АДРЕСА_2 ; niaaei?io? ca caiia?oii; ?eaie n?i'? oa ОСОБА_13 ? ?iae?? niaaei?io?a ca caiia? ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 , ye? ia ii?oou i?i?eoaoe aai i?aienaoe caiia ІНФОРМАЦІЯ_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ?aee, i?e yeeo ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_4 ?aii ІНФОРМАЦІЯ_8 АДРЕСА_5 ca?eoo?ou eiai ІНФОРМАЦІЯ_6 noaaeyou nai? i?aiene ia iuiio. ІНФОРМАЦІЯ_2 caiia ІНФОРМАЦІЯ_5 caiinyouny ІНФОРМАЦІЯ_8 ?aiiino? i?i ІНФОРМАЦІЯ_9 na?ae?a.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала суду наступні пояснення: вона являється рідною сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . 14 червня 2018 року, під приводом допомоги брату з виготовленням спадкових документів після смерті його дружини, відповідач ОСОБА_3 приїхав до неї додому, в с.Торське Заліщицького району Тернопільської області. З ним у автомобілі знаходився її брат ОСОБА_5 і вони троє поїхали в м.Заліщики до нотаріуса ОСОБА_7 . Їй не було нічого відомо про намір брата скласти заповіт на ОСОБА_3 , також вони не говорили про це дорогою. Вона була переконана, що її місія полягає у підписанні документів, які сприятимуть брату у оформленні спадкового майна після смерті дружини ОСОБА_4 . В контору нотаріуса Лютого С.І. ОСОБА_5 разом з нею не заходив, а під час її перебування там знаходився в автомобілі ОСОБА_3 Надалі, в конторі, підписуючи документи ОСОБА_6 була переконана, що підписує документи пов`язані з прийняттям братом спадщини, чим, як їй було відомо раніше, допомагав займатися брату ОСОБА_3 Нотаріус перед підписанням нею спірного заповіту не прочитав їй його зміст, чим самим ввів в оману. Крім цього, свідок зазначила, що має проблеми з зором і самостійно прочитати документ, який підписувала, не мала змоги, на відміну від брата, який мав хороший зір до самої смерті, однак його в той час у конторі нотаріуса не було.
Підстав сумніватися у правдивості свідчень свідка ОСОБА_6 в суду не виникає, оскільки вони підтверджуються наступними доказами:
спірний заповіт складений та посвідчений 14.06.2018 року, того ж дня що і заява ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті його дружини ОСОБА_4 , яка померла, згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 від 22.08.2017 року 12 серпня 2017 року;
висновком лікарської консультативної комісії №5/1266 від 23.10.2018 року Чортківської ЦКРЛ, відповідно до якого у ОСОБА_6 діагностовано зрілу катаракту та незрілу катаракту і їй рекомендовано за станом здоров`я оперативне лікування.
Підстави, які навів представник позивачки для визнання заповіту нікчемним знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні та підтверджені показами свідка ОСОБА_6 , яка була безпосереднім учасником правочину підписантом заповіту від імені заповідача, що дає безсумнівні підстави вважати, що спірний заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми, що виразилося у відсутності заповідача при складанні заповіту, відповідно відсутності його доручення на підписання тексту заповіту від його імені ОСОБА_6 , незачитанні його тексту перед підписанням підписанту ОСОБА_6 , що в свою чергу, при вказаних обставинах являється порушенням вимог щодо посвідчення заповіту, оскільки з його тексту вбачається, що ОСОБА_5 не може особисто прочитати текст заповіту у голос та підписати, тому за його дорученням, в його присутності та присутності нотаріуса текст заповіту до його підписання зачитаний у голос запрошеним ним свідком ОСОБА_6 та підписаний нею у присутності нотаріуса.
В судовому засіданні встановлено, що вищевказаних вимог при складанні та посвідченні спірного заповіту дотримано не було.
Згідно ст.125 ч.2 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ст.1257 ч.1 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.
Пунктами 4-7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними судам роз`яснено, що у відповідно до статті 215 ЦК України необхід но розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК України, тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК України, тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.
А, тому враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання, що даний позов слід задоволити повністю, визнати нікчемним заповіт, складений 14.06.2018 року ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим Сергієм Івановичем 14.06.2018 року за реєстровим номером 748.
Твердження відповідача до уваги судом не приймаються, оскільки вони не підтверджені жодним доказом та спростовані дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи та показами допитаної свідка ОСОБА_6 .
Враховуючи положення ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, згідно яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, суд вважає, що виконав всі вимоги цивільного судочинства та вирішив дану справу згідно із законом. Рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд вважає, що відповідно до положень ст.259 ч.3 абз.2 ЦПК України дане питання не підлягає вирішенню при ухваленні даного судового рішення, про що просить у позовній заяві представник позивачки, однак це не позбавляє його права звернення до суду з остаточним розрахунком судових витрат та ухвалення за результатами такого розгляду додаткового судового рішення.
Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 90, 141, 197, 198, 211, 258, 259, 263-266, 268, 272, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.125, 207, 1233, 1235, 1247, 1248, 1253, 1257 Цивільного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними,
Позов представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий Сергій Іванович про визнання заповіту недійсним задоволити повністю.
Визнати нікчемним заповіт, складений 14.06.2018 року ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим Сергієм Івановичем 14.06.2018 року за реєстровим номером 748.
На рішення суду може бути подано апеляцію, яка подається безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 30.10.2019 року.
Суддя