КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/295/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» - Козирєва Сергія Сергійовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», треті особи: Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Бориспіль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом - Консалтинг», про стягнення компенсації, збитків та моральної шкоди, та за об'єднаними позовами ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», треті особи: Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Бориспіль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом - Консалтинг», про стягнення компенсації, збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до суду з вищевказаними позовами в яких, з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог просили суд:

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_5: компенсаційну виплату у сумі 11 791,73 грн.; збитки у сумі 10 999,80 грн.; моральну шкоду у сумі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу;

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_1: компенсаційну виплату у сумі 11 791,73 грн.; збитки у сумі 10 999,80 грн.; моральну шкоду у сумі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу;

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_3: компенсаційну виплату у сумі 11 791,73 грн.; збитки у сумі 10 999,80 грн.; моральну шкоду у сумі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу.

Посилаються на те, що 15.02.2017 року ОСОБА_5 придбав через туристичного посередника ТОВ «А.Л.М.А.» квитки на авіарейс PS 315, перевізник - ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України». Всього ОСОБА_5 придбав у перевізника три авіаквитки на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3 з напрямком руху Київ, Бориспіль - Мілан, Марпенса - Київ, Бориспіль, з датою відправлення Київ, Бориспіль - Мілан, Марпенса 06.06.2017 року, дата зворотного відправлення Мілан, Марпенса - Київ, Бориспіль 08.06.2017 року, вартість одного квитка 6 010 грн., послуга з бронювання 300 грн., а всього було сплачено 18 930 грн. В подальшому ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» біло змінено аеропорт прибуття рейсу PS 315 із Мілан, Марпенса на Мілан, Бергамо. Позивачі були зареєстровані на рейс PS 315 від 06.06.2017 року та отримали електронні посадкові талони №13 - ОСОБА_5, №514 - ОСОБА_1, №512 - ОСОБА_3, в яких був вказаний номер рейсу, дата та час відправлення, термінал «D» аеропорту Бориспіль, номер посадкового місця на борту повітряного судна, та в яких не було вказано номер виходу на посадку та часу закінчення посадки на літак.

Прибувши 06.06.2017 року до терміналу «D», після проходження паспортного контролю, очікуючи посадку на рейс, позивачі перебували у зоні відльоту терміналу «D», а саме у бізнес-залі аеропорту Державного підприємства Міжнародний аеропорт «Бориспіль». В бізнес-залі ДП МА «Бориспіль» ОСОБА_5 перебував починаючи з 17 год. 58 хв., а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 починаючи з 18 год. 25 хв. Відповідно до електронного посадкового талону, час початку посадки на літак вказано 19 год. 55 хв., час відліту літака за розкладом о 20 год. 35 хв. Позивачі зазначають, що перебуваючи у бізнес-залі ДП МА «Бориспіль» постійно контролювали інформацію, що відображалася на інформаційному табло та слухали аудіоінформацію з метою з'ясування часу та місця початку посадки на рейс № PS 315, проте на інформаційному табло у бізнес-залі ДП МА «Бориспіль» була наявна інформація тільки щодо розрахункового часу відправлення літака за розкладом, пункту призначення, № рейсу. Починаючи з 17 год. 58 хв. до 19 год. 55 хв. (зазначений у посадковому талоні час посадки) жодна візуальна та/або акустична інформація щодо початку посадки в повітряне судно (літак) рейсу № PS 315, в бізнес-залі ДП МА «Бориспіль» була відсутня. Позивачі зазначають, що оскільки затримка часу вильоту літаків є досить поширеним явищем, вони продовжували чекати інформацію щодо початку посадки на рейс та номеру виходу, проте така інформація (візуальна та/або акустична) до 20 год. 20 хв. була відсутня. Позивачі виявили стурбованість і звернулися до персоналу бізнес-зали ДП МА «Бориспіль» о 20 год. 20 хв. - 20 год. 25 хв. Старший агент у бізнес-залі ДП МА «Бориспіль», до якого звернулися позивачі, повідомив, що посадка на літак вже закрита та викликав представника авіаперевізника - відповідача, який жодної допомоги позивачам задля вирішення ситуації не надав.

Позивачі вважають, що їм безпідставно було відмовлено у посадці на рейс. Вказують, що за інформацією, отриманою від ДП МА «Бориспіль» фактичне відправлення рейсу № PS 315 було здійснено о 20 год. 27 хв., тобто на 8 хвилин раніше, ніж це передбачено за розкладом, зазначено у авіаквитку та посадковому талоні позивачів та до 20 год. 27 хв. - часу фактичного відправлення рейсу № PS 315 жодна візуальна та/або акустична інформація щодо початку та/або закінчення посадки в повітряне судно (літак) рейсу № PS 315, розшуку пасажирів, що запізнюються на вказаний рейс, у зоні відльоту ДП МА «Бориспіль», у тому числі у бізнес-залі, була відсутня. В результаті протиправних дій відповідача, внаслідок яких позивачам було відмовлено у здійсненні посадки на літак рейсу № PS 315, кожному із позивачів було нанесено реальні збитки, що складаються з:

- вартості авіаквитків у сумі 6 010 грн. та вартості бронювання вказаних авіаквитків у сумі 300 грн.;

- позивачам було анульовано повністю сплачене бронювання готелю в місті Мілан, Італія, вартістю 378 Євро без повернення вартості бронювання, що із розрахунку за кожен номер на дату здійснення оплати бронювання, становить 10 999, 80 грн.

Крім того, на думку позивачів відповідач повинен виплатити їм компенсаційну виплату у розмірі 400 євро, що складає 11 791,73 грн. кожному, у зв'язку з відмовою у перевезенні та моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях, які були спричинені грубим та винним порушенням відповідачем правил обслуговування пасажирів, яка була оцінена позивачами у розмірі 20 000 грн. кожному.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», треті особи: Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Бориспіль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Консалтинг» про стягнення компенсації, збитків та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_5 збитки у розмірі 10 999,80 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу у розмірі 7 740,45 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги за об'єднаним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», треті особи: Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Бориспіль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Консалтинг» про стягнення компенсації, збитків та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 10 999,80 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 9 832,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги за об'єднаним позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», треті особи: Державне підприємство «Міжнародний аеропорт Бориспіль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерохендлінг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерфом-Консалтинг» про стягнення компенсації, збитків та моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_3 збитки у розмірі 10 999,80 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 976,85 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь держави судовий збір у розмірі 1 920 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні вимог про стягнення компенсаційної виплати та моральної шкоди; ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на її користь компенсаційні виплати у сумі 11 791,73 грн. та моральну шкоду у сумі 20 000 грн. задовольнити повністю; в іншій частині рішення залишити без змін; стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови ОСОБА_3 у задоволенні вимог про стягнення компенсаційної виплати та моральної шкоди; ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на його користь компенсаційні виплати у сумі 11 791,73 грн. та моральну шкоду у сумі 20 000 грн. задовольнити повністю; в іншій частині рішення залишити без змін; стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови ОСОБА_5 у задоволенні вимог про стягнення компенсаційної виплати та моральної шкоди; ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на його користь компенсаційні виплати у сумі 11 791,73 грн. та моральну шкоду у сумі 20 000 грн. задовольнити повністю; в іншій частині рішення залишити без змін; стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати.

Посилаються на те, що під час розгляду спірних правовідносин судом першої інстанції порушено приписи ст.103 Повітряного кодексу України, Глави 2 розділу XVI «Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу», відповідно до яких положення про компенсацію застосовуються до пасажирів, яким відмовлено у перевезенні проти їхньої волі; якщо пасажиру відмовлено у перевезенні проти його волі, авіакомпанія здійснює компенсаційну виплату у розмірі 400 євро - для рейсів дальністю понад 1500 до 3500 кілометрів включно. Відповідно до п.8 розділу 10 Правил повітряних перевезень, у разі запізнення пасажира або неприбуття на посадку в повітряне судно вважається, що пасажир відмовився від польоту, крім випадків, якщо це сталося з вини перевізника або суб'єкта наземного обслуговування. Запізнення пасажира або неприбуття на посадку в повітряне судно, що сталося з вини перевізника або суб'єкта наземного обслуговування, не вважається добровільною відмовою від польоту. Суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог про стягнення компенсаційної виплати, оскільки скаржники мали реальний намір здійснити авіаподорож та виконали всі передбачені законом дії, встановлені для пасажирів повітряного перевезення, однак їм було відмовлено у перевезенні проти їх волі. Крім того, зазначають, що скаржники при обслуговуванні їх в аеропорту були споживачами в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідач - виконавцем з надання цих послуг. У зв'язку з неналежним виконанням умов укладеного договору позивачі зазнали матеріальної та моральної шкоди, яка повинна бути відшкодована у встановленому законом порядку. Судом не враховано положення приписів ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.23 ЦК України та безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» - Козирєв Сергій Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні спільного позову ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення компенсації, збитків та моральної шкоди до АТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» відмовити повністю.

Посилається на те, що під час придбання авіаквитків позивачі ознайомилися та в повній мірі погодилися з умовами договору міжнародного повітряного перевезення і Правилами авіаперевізника. 06.06.2017 року позивачі прибули до аеропорту «Бориспіль» для здійснення повітряної подорожі на рейсі PS 315- 06.06.2017 року за маршрутом Київ - Бергамо. Після проходження пасажирами пунктів контролю на безпеку та прикордонного контролю, за окремо придбаною послугою обслуговування прослідували до бізнес залу ДП МА «Бориспіль». Однак з невідомих для авіакомпанії причин та обставин жодний із позивачів - пасажирів своєчасно для посадки на рейс не прибув. Тому всі звинувачення позивачів щодо ніби-то неналежного інформування пасажирів про час і місце посадки на борт повітряного судна безпідставні. Відповідач не може нести відповідальність за шкоду, яку зазнали позивачі через неналежне виконання зобов'язань за договором на міжнародне повітряне перевезення та несвоєчасне прибуття на посадку на рейс, тому відсутні будь - які законні підстави для відшкодування коштів у розмірі 10 999,80 грн. кожному позивачу. Крім того, посилається на відсутність підстав щодо відшкодування витрат на правничу допомогу. Зазначає, що інтереси трьох позивачів та третьої особи ТОВ «Інтерфом - Консалтінг» представляли адвокати одного адвокатського об'єднання. При цьому представники позивачів з метою збільшення витрат на правничу допомогу зазначають один і той же самий час, який ніби-то було витрачено кожним із них на підготовку судових документів кожному позивачу окремо. Хоча усі документи, які були підготовлені представниками позивачів в їх інтересах повністю ідентичні. Крім того, в порушення вимог ст.141 ЦПК України судом першої інстанції всі судові витрати було покладено на відповідача.

Представник ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» подав відзиви на апеляційні скарги позивачів, в яких заперечив проти задоволення апеляційних скарг. Посилається на те, що за повідомленнями агентів хендлінгової компанії та згідно з інформацією зазначеною у листі ДП МА «Бориспіль», пасажири ОСОБА_1, ОСОБА_3 були забезпечені в МА «Бориспіль» візуальною інформацією про час відправлення та місце посадки на рейс PS 315 06.06.2017 року. Крім того, позивачі мали посадкові талони з повною інформацією необхідною для своєчасної посадки на рейс та здійснення повітряної подорожі. Однак, з невідомих для авіакомпанії МАУ причин та обставин жодний із позивачів - пасажирів своєчасно для посадки на рейс не прибув. Оскільки позивачі на власний розсуд прийняли рішення про відмову від здійснення міжнародного повітряного перевезення у прямому та зворотньому сполученнях, вважається, що ці пасажири розірвали договір перевезення в односторонньому поряду і повернення коштів за невикористані авіаквитки здійснюється за правилами застосованого тарифу у їх квитках за місцем їх придбання. В такому випадку пасажирам - позивачам мали бути повернуті лише невикористані аеропортові збори (такси) та збори аероперевізника у розмірі 7 314 грн. по 2 438 грн. за кожний квиток. Піклуючись про інтерес позивачів та відповідно до усних домовленостей з представниками позивачів відповідач надав лист з дозволом продавцю квитків повернути кошти за невикористані авіаквитки без застосування штрафних санкцій. Для отримання коштів за невикористані квитки у розмірі 17 082 грн. по 5 694 грн. за кожний квиток позивачам необхідно було звернутися за місцем їх придбання до туристичного агентства ТОВ «А.Л.М.А». Крім того, відсутні підстави для виплати компенсації, оскільки пасажири - позивачі в односторонньому порядку розірвали договір перевезення. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення позивачами збитків за готель. Позивачі не з'явились вчасно на посадку на рейс та не повідомили керівництво готелю, що вирішили відмовитись від поїздки та не будуть їх гостями. Вперше за поверненням коштів за невикористане проживання у готелі представники позивачів звернулись 26.09.2017 року, тобто через 4 місяці після дати поселення. У випадку оперативного звернення до представників/керівництва готелю, як основного місця проведення конференції, позивачі могли повернути свої кошти, тобто мали можливість мінімізувати свої витрати, однак через свою недбалість знехтували нею. Тому вини відповідача в даному випадку немає. Позивачі не довели наявність заявленої моральної шкоди та що вона заподіяна з безпосередньої вини відповідача, протиправність дій відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і діями відповідача та його вини в її заподіянні.

Представник ОСОБА_5 подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що твердження відповідача про наявність у посадкових талонах пасажирів всієї необхідної інформації спростовуються наявними в матеріалах справи електронними посадковими талонами та квитками, які не містять інформацію про час закінчення посадки на літак, що суперечить вимогам п.6 глави 1 розділу 8 Правил повітряних перевезень. На інформаційному табло у бізнес - залі ДП МА «Бориспіль» була наявна інформація лише щодо розрахункового часу відправлення літака за розкладом, пункту призначення, номеру рейсу. За інформацією, отриманою від ДП МА «Бориспіль» фактичне відправлення рейсу було здійснено о 20 год. 27 хв., тобто на 8 хвилин раніше, ніж це передбачено за розкладом, зазначено у авіаквитку та посадковому талоні позивачів. До 20 год. 27 хв. - часу фактичного відправлення рейсу жодна візуальна та/або акустична інформація щодо початку та/або закінчення посадки в повітряне судно (літак) рейсу, розшуку пасажирів, що запізнюються на вказаний рейс, у зоні відльоту ДП МА «Бориспіль», у тому числі у бізнес - залі була відсутня. Необґрунтовані твердження відповідача щодо добровільної відмови позивачів від здійснення повітряного перевезення, оскільки вартість авіаквитків була відшкодована відповідачем в повному обсязі (без застосування штрафних санкцій) ще до початку судового розгляду справи по суті. Задоволений судом розмір стягнення витрат на правничу допомогу документально підтверджений та обґрунтований. В даному випадку велика кількість учасників процесу, необхідність отримання значного обсягу доказів для встановлення фактичних обставин справи, а також проведення аналізу норм міжнародного права, що регулюють правовідносини у сфері авіаперевезень свідчить про те, що така цивільна справа не відноситься до категорії справ незначної складності, а навпаки потребує високого професійного рівня. Крім того, належного обґрунтування для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у апеляційній скарзі відповідачем не наведено, доказів на підтвердження неправомірності заявлених вимог позивачів не надано.

Представник ТОВ «Аерохендлінг» подав до суду відзив на апеляційні скарги позивачів, в якому заперечив проти задоволення апеляційних скарг позивачів. Посилається на те, що позивачі не мають права на компенсаційну виплату, оскільки добровільно відмовились від перевезення. Компенсація виплачується лише у випадках, коли пасажиру відмовлено у перевезенні проти його волі, тобто має місце рішення перевізника про відмову у перевезенні, а не факт неприбуття пасажира на посадку. Жоден з позивачів не був присутній для посадки на борт літака, тому вимога про стягнення компенсації відповідно до підпункту 17.2.5 Правил «МАУ» не обґрунтована. Подорож позивачів до Мілану була зумовлена виконанням ними обов'язків найманого працівника, тому вони не є споживачами у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та не мають права на відшкодування моральної шкоди. Крім цього, позивачі не надали жодних доказів на підтвердження вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Позивачі були забезпечені усією необхідною інформацією в аеропорту вильоту. Усі пасажири рейсу PS 315 06 червня 2017 року прибули на посадку вчасно та здійснили переліт і лише у позивачів виникли труднощі з розумінням Правил № 735, Правил «МАУ», умов договору повітряного перевезення та інформації в посадковому талоні та на табло в аеропорту вильоту. Крім того, витрати позивачів були пов'язані з відрядженням, тому мають відшкодовуватись ТОВ «Інтерформ - Консалтинг».

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до суду з вищевказаними позовами в яких, з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог просили суд:

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_5: компенсаційну виплату у сумі 11 791,73 грн.; збитки у сумі 10 999,80 грн.; моральну шкоду у сумі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу;

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_1: компенсаційну виплату у сумі 11 791,73 грн.; збитки у сумі 10 999,80 грн.; моральну шкоду у сумі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу;

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_3: компенсаційну виплату у сумі 11 791,73 грн.; збитки у сумі 10 999,80 грн.; моральну шкоду у сумі 20 000 грн. та витрати на правову допомогу.

Посилаються на те, що у зв'язку з порушенням відповідачем обов'язків перевізника, які встановлені законодавством щодо інформування пасажирів перед початком посадки та закінчення посадки на авіарейс, позивачі не змогли на неї вчасно з'явитись, в результаті чого повітряне судно здійснило відліт до пункту призначення без позивачів - пасажирів. З вини перевізника, який не забезпечив позивачів інформацією про початок та кінець посадки у повітряне судно позивачам всупереч їх волі відмовлено у перевезенні за укладеним договором повітряного перевезення. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачі понесли матеріальні збитки та їм завдано моральної шкоди.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, щоу зв'язку з порушенням відповідачем обов'язків перевізника, які встановлені законодавством, щодо інформування пасажирів про початок посадки та закінчення посадки на авіарейс, позивачі не були проінформовані про початок посадки на їх рейс та не змогли вчасно з'явитися на неї, у зв'язку з чим, повітряне судно здійснило відліт без них. З вини відповідача позивачі не здійснили посадку на рейс PS315 сполученням «Київ-Бергамо» та в результаті протиправних дій відповідача понесли збитки, оскільки ними було анульовано повністю сплачене бронювання готелю в місті Мілан, Італія, вартістю 378 Євро без повернення вартості бронювання, що становить 10 999, 80 грн. з кожного.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційних скарг виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 15.02.2017 року за посередництвом ТОВ «АРТ-ТУР» (Українське авіаційне транспортне агентство) і його агента ТОВ «А.Л.М.А.», ОСОБА_5 придбав для себе та ОСОБА_1, ОСОБА_3 авіаквитки за №№ 512/13/14 з економічним класом обслуговування для здійснення міжнародної повітряної подорожі на рейсах PS 315-06.06.17 (Київ-Мілан) та у зворотному напрямку на рейсі PS 312 - 08.06.17 (Мілан - Київ).

Зазначені Рейси виконувалися авіакомпанією МАУ (буквений код «PS», цифровий код «566»).

01.06.2017 року авіаквитки були переоформлені вищезазначеним агентом на інші за №№ 789/90/91 за зміненим аеропортом призначення з Мілану (Італія) на Бергамо (Італія) на рейс PS 315 - 06.06.17року, із збереженням зворотного повітряного перевезення.

06.06.2017 року ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3 прибули до ДП МА «Бориспіль» для здійснення повітряної подорожі на рейсі PS 315 - 06.06.17року за маршрутом Київ - Бергамо та після проходження усіх пунктів контролю, за попередньо придбаною окремою послугою, прослідували до бізнес залу ДП МА «Бориспіль».

Як пояснили позивачі в суді першої інстанції, вони перебуваючи в бізнес залі ДП МА «Бориспіль» не були належним чином забезпечені візуальною та акустичною інформацією щодо місця, часу початку та закінчення реєстрації на рейс PS 315 - 06.06.2017 року (Київ-Бергамо) та проведені на посадку до повітряного судна, у зв'язку з чимпосадка на рейс була закрита та літак вказаного рейсу здійснив виліт без них.

Згідно ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Згідно п.п. 1,2 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 № 735, підпункту 5.1.2. пункту 5.1 розділу 5 Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов'язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов'язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення.

Згідно пункту 1 розділу 10 Правил повітряних перевезень для перевезення пасажирів та оформлення багажу перевізник або агент з обслуговування відповідно до договору перевезення забезпечує проведення реєстрації пасажирів та оформлення багажу із застосуванням автоматизованих систем контролю відправлень (DCS).

Згідно пункту 7 розділу 10 Правил повітряних перевезень під час реєстрації пасажиру надається посадковий талон, у якому зазначаються його прізвище та ім'я, код IATA або код ICAO перевізника, номер рейсу, дата та час відправлення, час закінчення посадки у повітряне судно, номер виходу на посадку і номер посадкового місця (за наявності) на борту повітряного судна.

Відповідно до підпункту 9.1.2. пункту 9.1 розділу 9 Правил МАУ в аеропорту авіакомпанія або агент з наземного обслуговування надає послуги з реєстрації пасажирів до перевезення, окрім пасажирів, які самостійно здійснили он-лайн реєстрацію на рейс засобами програмного забезпечення (у тому числі, за допомогою спеціальних програм, встановлених на мобільному пристрої пасажира) або яких було зареєстровано авіакомпанією на рейс автоматично.

Відповідно до пункту 11.4 розділу 11 Правил МАУ тільки в разі якщо пасажир, який здійснив он-лайн реєстрацію на рейс або який був зареєстрований автоматично, подорожує із багажем, він повинен звернутися на стійку реєстрації авіакомпанії в аеропорту для проведення відповідних процедур з оформлення багажу.

Згідно п. 7 ч.1 ст. 911 ЦК України пасажир має право отримувати повну та своєчасну інформацію про час та місце відправлення транспортного засобу за вказаним у транспортному документі (квитку) маршрутом.

Згідно п. 1 глави 1 розділу 8 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 №735 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 28.12.2012 за №2219/22531, перевізник або агент з обслуговування повинен забезпечити пасажирів в аеропорту візуальною та/або акустичною інформацією щодо: часу відправлення та прибуття повітряного судна; місця, часу початку та закінчення реєстрації на рейс.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 Правил повітряних перевезень, пункту 11.9 розділу 11 Правил МАУ час закінчення посадки у повітряне судно залежить від обставин відправки рейсу і встановлюється авіакомпанією, про що пасажири інформуються безпосередньо в аеропорту відправлення.

Крім того, як вказано вище, відповідно до пункту 6 розділу 14 Правил повітряних перевезень перевізник або суб'єкти наземного обслуговування (експлуатанти аеропортів) мають забезпечити пасажирів в аеропорту візуальною та/або акустичною інформацією щодо, зокрема:

часу відправлення повітряного судна;

місця, часу початку та закінчення посадки в повітряне судно;

затримки або скасування рейсу та причини затримки (скасування) рейсу.

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу 8 Правил повітряних перевезень в аеропорту перевізник або агент з обслуговування зобов'язаний організувати посадку пасажирів у повітряне судно.

У своєму листі №35-22-293 від 22.06.2017 року ДП «Міжнародний аеропорт Бориспіль» зазначило, що згідно з даними Автоматизованої системи керування технологічним процесом аеропорту (АСК ТПА) час відправлення за розкладом (SOBT) рейсу PS 315 сполученням «Київ-Бергамо» 06.06.2017 року 20 год. 35 хв. місцевого часу (к.ч.), фактичний час відправлення (АОВТ) 20 год. 27 хв. к.ч. Час початку реєстрації 15 год. 01 хв., закінчення реєстрації 19 год. 49 хв.; час початку посадки 19 год. 57 хв., закінчення посадки 20 год. 24 хв. Реєстрація здійснювалось на стійках реєстрації з 1 по 10 та з 17 по 24. Посадка здійснювалась на виході D9.

Рейс PS 315 «Київ-Бергамо» 06.06.2017 року виконувало ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України». Послуги з пасажирського обслуговування (реєстрація та посадка пасажирів) на рейсах, які виконує ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» надаються хендлінговою компанією ТОВ «Аерохендлінг» на підставі Генеральної угоди про комерційне виконання послуг з наземного обслуговування.

Відповідно до листа ДП МА «Бориспіль» №35-22-294 від 22.06.2017 року, візуальна інформація про статус рейсу PS 315 06.06.2017 року відображалася на табло наступним чином:

До 20 год. 27 хв. на інформаційних табло розміщених в залі відліт та бізнес-залах була інформація щодо часу відправлення, номеру виходу на посадку.

З 20 год. 27 хв. до 20 год. 35 хв. на інформаційних таблорозміщених в залі відліт та бізнес-залах інформація щодо часу відправлення за розкладом, пункту призначення, № рейсу, розрахункового часу відправлення та містилася ремарка «Відправлений».

З 19 год. 38 хв. до 20 год. 27 хв. на моніторі виходу на посадку D9 було розміщено інформацію щодо часу відправлення за розкладом, пункту призначення, номеру рейсу, розрахункового часу відправлення та містилася ремарка «Очікуйте посадку».

З 20 год. 27 хв. до 20 год. 35 хв. на моніторі виходу на посадку D9 було розміщено інформацію щодо часу відправлення за розкладом, пункту призначення, номеру рейсу, розрахункового часу відправлення та містилася ремарка «Відправлено».

Відповідно до аналізу архіву автоматичних оголошень системи звукового інформування Aviavox та прослуховування аудіо запису з мікрофонної станції виходу на посадку та диктора в проміжок часу з 19 год. 50 хв. до 20 год. 35 хв. судом встановлено, що звукові оголошення на рейсі PS 315 сполученням «Київ-Бергамо» 06.06.2017 року були відсутні.

Відповідач не здійснив процедуру відкриття виходу на посадку робочої станції CUTE у системі FIDS, в результаті чого, не було виведено на монітор виходу на посадку ремарок «Посадка», «Закінчення посадки», «Посадку закінчено», що спричинило відсутність відтворення автоматичних звукових оголошень «Початок посадки» та «Закінчення посадки» та відсутність ремарок «Посадка», «Закінчення посадки», «Посадку закінчено» на інформаційних моніторах, розміщених у залі відліт міжнародних рейсів та бізнес-залах.

В проміжок часу з 19 год. 50 хв. до 20 год. 35 хв. звукові оголошення на рейсі PS 315 сполученням «Київ-Бергамо» 06.06.2017 року були відсутні та не було здійснено звукових оголошень, щодо виклику пасажирів, які не прибули на посадку.

Дані факти підтверджуються листами ДП МА «Бориспіль» №35-22-293, №35-22-294 від 22.06.2017 року, поясненнями свідка ОСОБА_1, допитаного в суді першої інстанції та поясненнями сторін.

Враховуючи вищевказані обставини справи, у зв'язку з порушенням відповідачем обов'язків перевізника, які встановлені законодавством, щодо інформування пасажирів про початок посадки та закінчення посадки на авіарейс, суд дійшов правильного висновку, що позивачі не були проінформовані про початок посадки на їх рейс та не змогли вчасно з'явитися на неї, у зв'язку з чим, повітряне судно здійснило відліт без них.

Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» було повернуто вартість квитків позивачам у повному розмірі, про що сторони не заперечували.

Позивачами заявлено вимогу про стягнення компенсаційної виплати, у зв'язку з відмовою відповідачем здійснювати перевезення проти їх волі.

Відповідно до положень п. 5 Глави 2 Розділу 16 Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу (затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 за № 735, зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 28.12.2012 за №2219/22531) та аналогічними положеннями пп. 17.2.5 п. 17.2 Розділу 17 Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу авіакомпанії МАУ встановлено:

Якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах:

250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів;

400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів;

600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів».

Підставою для виплати компенсації є саме відмова в перевезенні проти волі пасажира, однак в даному випадку судом не встановлено та не доведено позивачами, що відповідач відмовив позивачам в перевезенні, тому підстави для виплати позивачам відповідної компенсаціївідсутні.

За нормами ЦК України договір перевезення відноситься до договорів про надання послуг.

Згідно ст.902 ЦК України у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 101 Повітряного кодексу України дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на повітряні перевезення, крім питань, які врегульовані цим кодексом, правилами повітряних перевезень пасажирів та вантажів, міжнародними договорами України.

Згідно ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Звини відповідача позивачі не здійсними посадку на рейс PS 315 сполученням «Київ-Бергамо» та в результаті протиправних дій відповідача позивачі понесли збитки, оскільки ними було анульовано повністю сплачене бронювання готелю в місті Мілан, Італія, вартістю 378 Євро без повернення вартості бронювання, що становить 10 999, 80 грн. на кожного.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов вірного висновку про стягнення вказаних коштів з відповідача.

Позивачами заявлено вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, яка виразилася у моральних стражданнях, які були спричинені грубим та винним порушенням відповідачем правил обслуговування пасажирів, яка була оцінена позивачами у розмірі 20 000 грн. кожному.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За змістом пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Судом встановлено, що між сторонами склалися договірні відносини з приводу повітряних перевезень, проте ані ЦК України, ані Конвенцією, а також Правилами або умовами укладених між сторонами договорів не передбачено відшкодування моральної шкоди у правовідносинах з повітряного перевезення пасажирів.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкодизадоволенню не підлягають.

Позивачами надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, та здійснених ними витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому суд дійшов вірного висновку про задоволеннявимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.103 Повітряного кодексу України положення про права пасажира на компенсацію у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки авіарейсівзастосовуються до пасажирів (регулярних та чартерних рейсів), яким відмовлено у перевезенні проти їхньої волі або рейс яких скасовано чи затримано, за умови, що пасажир має підтверджене бронювання на відповідний рейс та присутній для проходження реєстрації у час, що передбачений правилами авіаперевізника та письмово зазначений (включаючи електронні засоби), або, якщо час реєстрації не зазначено, не пізніше ніж за 45 хвилин до зазначеного часу відправлення, чи забронював рейс, який затримано/перенесено авіаперевізником або фрахтувальником повітряного судна (туроператором) на інший рейс незалежно від причин затримки/перенесення.

Відповідно до розділу ХІ «Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу» авіакомпанії МАУ у разі запізнення пасажира на посадку в повітряне судно авіакомпанія має право не приймати такого пасажира до перевезення і не зобов'язана затримувати рейс. У разі запізнення пасажира або неприбуття на посадку в повітряне судно, вважається, що пасажир добровільно відмовився від польоту.

Відповідно до розділу ІІ «Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу» авіакомпанії МАУ, відмова в перевезенні це - відмова перевізника в перевезенні пасажира або його багажу рейсом, незважаючи на присутність пасажира для посадки на борт, крім наявності для відмови у посадці таких підстав: охорона здоров'я, забезпечення безпеки польоту, неналежне оформлення необхідної для перевезення документації (паспорта, візи, квитків, коштів, дозволів тощо).

Таким чином, компенсаційна виплата здійснюється лише у випадках, коли пасажиру відмовлено у перевезенні проти його волі, тобто має місце рішення перевізника про відмову у перевезенні.

Враховуючи, що жоден з позивачів не був присутній на посадку на повітряне судно (літак), колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційних скарг позивачів щодо безпідставної відмови у задоволенні стягнення з відповідача компенсаційних виплат внаслідок відмови позивачам як пасажирам у перевезенні проти їх волі.

Доводи апеляційних скарг позивачів, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ні Повітряний кодекс України, ні Правила повітряних перевезень, ні Умови договору на повітряне перевезення не передбачають можливість відшкодування моральної шкоди у правовідносинах з повітряного перевезення пасажирів.

Крім того, внаслідок порушення відповідачем умов договору авіаперевезення пасажирів - позивачів, їхньому життю та здоров'ю не було завдано ніякої шкоди.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що у посадкових талонах пасажирів - позивачів містилась вся необхідна інформація про рейс, дії пасажира, клас обслуговування, місце на борту повітряного судна, час початку посадки у літак та його завершення і відправки рейсу, однак позивачі після проходження пунктів контролю на безпеку та прикордонного контролю на власний розсуд прийняли рішення про відмову від здійснення авіаперельоту, колегія суддів не приймає до уваги.

Судом встановлено, що ані квитки, ані електронні посадкові талони надані відповідачем позивачам не містили інформацію про час закінчення посадки на літак, що суперечить вимогам пункту 6 глави 1 розділу 8 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу.

На інформаційному табло у бізнес - залі ДП МА «Бориспіль» була наявна інформація щодо розрахункового часу відправлення літака за розкладом, пункту призначення, номеру рейсу.

За інформацією отриманою від ДП МА «Бориспіль» фактичне відправлення рейсу № PS 315 було здійснено о 20 год. 27 хв., тобто на 8 хв. раніше, ніж це передбачено за розкладом, зазначеному у авіаквитку та посадковому талоні позивачів.

До 20 год. 27 хв. - часу фактичного відправлення рейсу жодна візуальна та/або акустична інформація щодо початку та/або закінчення посадки в літак, розшуку пасажирів, що запізнюються на вказаний рейс у зоні відльоту ДП МА «Бориспіль» була відсутня.

Таким чином, відповідачем неналежно проінформовано пасажирів - позивачів про час та місце посадки на борт повітряного судна (літака).

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування понесених кожним позивачем збитків у розмірі 10 999,80 грн. за бронювання готелю, колегія суддів не приймає до уваги.

На підтвердження понесених витрат на оплату проживання в готелі ОСОБА_1 до матеріалів справи долучались відомості про бронювання номеру в готелі № та рахунок на оплату послуг проживання №37, а також виписка із банківського рахунку про оплату послуг. В той самий день, коли позивачам стало відомо про неможливість здійснити авіапереліт ОСОБА_5 відправив запит до готелю про скасування бронювання, проте у здійсненні відшкодування коштів було відмовлено. Даний факт підтверджується офіційним листом - звернення представника позивачів ОСОБА_6 до готелю. На вказаний лист готель надав відповідь, в якій зазначив про неможливість здійснення відшкодування коштів, оскільки відсутній факт настання обставин непереборної сили (форс - мажору), які б заважали клієнтам дістатися до Італії, що є єдиним випадком, у якому клієнт може мати право на отримання відшкодування.

Враховуючи, що внаслідок порушення порядку наземного обслуговування пасажирів в аеропорту, що мало місце у зв'язку з ненаданням авіаперевізником повної, точної та достовірної інформації про час та закінчення посадки на рейс, що в свою чергу призвело до неприбуття позивачів до місця посадки у повітряне судно та як наслідок нездійснення ними авіаперельоту до Італії, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» коштів сплачених позивачами за бронювання готелю.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо помилкового розподілу судом судових витрат, колегія суддів не приймає до уваги.

Як вбачається в даній справі об'єднано три позови. За кожний позов підлягав до сплати судовий збір в мінімальному розмірі 640 грн. передбаченому Законом України «Про судовий збір», який діяв на час подання позовів до суду. Оскільки у даній справі позивачі звільнені від сплати судового збору, суд дійшов вірного висновку про стягнення судового збору у розмірі 1920 грн. (640 грн. х3) з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.5,6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що представниками позивачів було надано належні розрахунки понесених витрат на правничу допомогу та докази оплати вказаних коштів позивачами (т.2, а.с.120-130, 159-171, 194-205).

Заяви представника відповідача ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. Не наведено представником відповідача належного обгрунтування для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу і в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційних скарг позивачів та апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» - Козирєва Сергія Сергійовича - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 березня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.