Справа № 2/593/188/2019
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2019 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , яким просить визнати за нею право власності на ѕ житлової квартири, що є спільною сумісною власністю, що знаходиться в АДРЕСА_1 і зареєстрована на ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просила викликати і допитати в судовому засіданні свідків, витребувати з Бережанської державної нотаріальної контори заповіт, вчинений ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 .

Ознайомившись із позовною заявою, суд прийшов до висновку, що поданий позов не в повній мірі відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України.

У позовній заяві не вказано поштовий індекс відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача за його наявності; не зазначення таких відомостей з тих підстав, що вони не відомі позивачу, чинним законодавством не передбачено, ця умова стосується лише відомостей про паспортні дані (п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

Всупереч п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують вказані у ній обставини.

У позові відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (або ж відомості про відсутність таких витрат) (п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

Позивачем не зазначено ціну позову (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У матеріалах справи відсутня квитанція про сплату судового збору, у позовній заяві не зазначено підстав звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1297 ЦК України, підпункту 3 п. 2 глави 1 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається державним нотаріусом.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року, - Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, Пленум ВСУ наголосив про обов`язкову наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину й аналогічна позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.1 інформаційного листа від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

До матеіралів справи не додано відмову нотаріуса, оскільки доданий до позову документ, іменований в додатках до позову як «відмова нотаріуса» є роз`ясненням нотаріуса права на звернення, надане відповідно до ст.4 Закону України «Про нотаріат».

Оскільки предметом спору позивачем визначено спадкове майно, до позову слід додати документи, які свідчать про неможливість реалізації свого права на спадкування через органи нотаріату.

З приводу викладеного позивачем у прохальній частині позову фактичного клопотання про витребування певних документів, суд зазначає наступне.

У силу положень ч.3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. ч. 1,2,4 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116 - 118 цього Кодексу.

Як вважає суд, клопотання позивача не відповідає вказаним вимогам закону, а відтак, не може бути розглянуте й вирішене по суті судом на цій стадії процесу. Однак зазначене не позбавляє позивача права звернутися до суду із аналогічними вимогами, подавши клопотання (заяву), оформлені у відповідності до наведених вище вимог цивільного процесуального законодавства.

Позивачем також не дотримані й вимоги ст.95 ЦПК України, якою визначено порядок подання доказів у цивільному процесі. Так, відповідно до ч.2 вказаної статті, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього, а відповідно до ч.5 цієї статті, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Такі вимоги до письмових доказів, які є долученими до позовної заяви позивачем не дотримано.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Дотримання вимог ст. 175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд констатує, що за наявності вказаних недоліків позовної заяви провадження у справі не може бути відкрито, позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу слід надати строк на усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви.

Недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції позовної заяви, із врахуванням викладених вище зауважень, у кількості примірників відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, та засвідченням відповідності оригіналу копій письмових доказів, що додаються до позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 175, 177,185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Недоліки поданої заяви підлягають усуненню протягом 10-ти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України заява буде визнана неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко