КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

30 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року (суддя Мазур Ю.Ю.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією Російської Федерації проти України,

встановив:

28 жовтня 2019р. до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року.

Згідно ст. 355 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система на момент подання даної апеляційної скарги до Київського апеляційного суду не розпочала своє функціонування, відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України, в редакції 2004р., апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відступаючи від правової позиції, зазначеної у постанові колегії суддів Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа № 514/134/17), вважаю за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Вважаю, що застосування підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, не обмежує право особи на апеляційне оскарження, та не суперечить висновку Європейського суду з прав людини, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Підпункт 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України прийнятий Законом України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017р. разом із нормою ст. 355 ЦПК України, отже, кожна особа має можливість ознайомитися з вказаними положеннями, чим законодавцем дотриманий принцип правової визначеності.

Підпункт 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України викладений чітко та зрозуміло, що не дає можливості для різного його тлумачення і є обов`язковим для виконання не тільки судами, а і учасниками справи. При цьому, він не обмежує право особи у доступі до правосуддя, а визначає певний порядок подання апеляційної скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Крім того, приймаючи норми, зазначені у розділі XIII «Перехідні положення» ЦПК України, законодавець враховував, що без ознайомлення з матеріалами цивільної справи, суддя апеляційного суду позбавлений можливості у строки, встановлені нормами ЦПК України, зробити висновок про дотримання особою, яка подала апеляційну скаргу, строків звернення із апеляційною скаргою, та про відповідність апеляційної скарги вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно ч. 6 ст. 357 ЦПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 359 ЦПК України передбачено, що питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 357 цього Кодексу.

Подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду до початку роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а відтак, і відсутність можливості ознайомитися з матеріалами справи та судовим рішенням, позбавляє можливості апеляційний суд дотримуватися вищезазначених процесуальних строків.

Законодавче формулювання правила про те, що до дня початку функціонування ЄСІТС апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, не можна розуміти інакше, ніж так, що апеляційна скарга подається через відповідний суд, яким є суд першої інстанції, а не безпосередньо до апеляційного суду, що було передбачено частиною першою статті 296 ЦПК України в редакції до 15 грудня 2017 року. Відтак, положення підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII перехідних положень ЦПК України фактично пролонгують дію порядку подання апеляційної скарги, передбаченого положеннями цього Кодексу в попередній редакції.

Останнє речення підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII перехідних положень ЦПК України про повернення апеляційної скарги у разі порушення порядку його подання зобов`язує скаржника дотримуватися цього законодавчо визначеного порядку подання апеляційної скарги й водночас інформує (застерігає), що у разі недотримання цього порядку суд таку скаргу не буде розглядати і мотивованою ухвалою поверне її скаржнику.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №0440/4893/18.

При цьому, повернення апеляційної скарги без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з апеляційною скаргою до апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, з подачею заяви про поновлення процесуального строку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року подана з порушенням порядку, визначеного Перехідними положеннями ЦПК України, а тому підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись підпунктом 15.5 пункту 15 розділу XIII перехідних положень ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією Російської Федерації проти України повернути позивачу без розгляду.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя