Справа № 466/1111/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Глинської Д.Б.

з участю секретаря Івасюти А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

14 лютого 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, в якій просять суд постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №11 в будинку № 6Б по вул. Грінченка у м. Львові.

В обгрунтування своїх вимог зіслались на те, що вони, ОСОБА_1та ОСОБА_2, а також ОСОБА_4, проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ними в даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3

Квартира не приватизована та була надана для їх проживання на підставі ордеру ГО №021339 від 03 листопада 1993 року.

Упродовж останніх трьох років відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає, забрав свої особисті речі, не сплачує кошти на утримання квартири та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

У звязку з тим, що відповідач зареєстрований у квартирі, але в такій не проживає, вони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, просять визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

В судове засідання, яке було призначено на 11 березня 2019 року о 16.30 год., позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не зявилися, однак подали до суду клопотання, з яких вбачається, що вони підтримують позов, просять його задовольнити та розглядати справу у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання, яке було призначено на 11 березня 2019 року о 16.30 год., не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому порядку. Однак, подав до суду заяву, з якої вбачається, що він визнає позов та просить розглянути справу у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання, яке було призначено на 11 березня 2019 року о 16.30 год., не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку. Однак, подала до суду клопотання, з якого вбачається, що вона позов підтримує, просить його задовольнити та розглянути справу у її відсутності.

У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу 11 березня 2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 була надана у користування ОСОБА_3 з сімєю на підставі ордеру на житлове приміщення ГО № 021339 від 03 листопада 1993 року.

Згідно з копії довідки з місця проживання про склад сімї і прописки № 725 від 04 лютого 2019 року, яка видана ЛКП «Збоїща - 408», в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані четверо осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

З письмової заяви відповідача ОСОБА_3 вбачається, що він зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3, однак не проживає там вже четвертий рік та не надає кошти на утримання квартири.

Відповідно дост.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.4, ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Частиною 1 статті 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до п.10 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» У справах про визнання наймача або члена його сім'ї

таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК),

необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад

встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у

відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок

неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може

продовжити пропущений строк.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил щодо оцінки доказів.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру та не проживав в ній без поважних причин понад встановлений законом строк збереження права користування нею. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 82, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК УРСР, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою №11 в будинку №6Б по вул. Грінченка в м. Львові.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники процесу:

позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5;

позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5;

відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5;

третя особа: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІПН НОМЕР_3, проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя ОСОБА_5