Справа № 442/3368/19
Провадження № 2-з/442/1/2019
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

14 травня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, у якій просить на підставі ст.ст. 149-152 ЦПК України забезпечити позов до вирішення справи по суті, а саме: накласти арешт на 4/10 нежитлового приміщення загальною площею 268 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ); накласти арешт на земельну ділянку площею 0,045 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ); накласти арешт на все інше належне на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рухоме та нерухоме майно. В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що ОСОБА_1 буде підготовлено та подано у визначеному законодавством порядку в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Вказує, що оскільки невжитгя заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист, поновлення його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернеться до суду, виникла потреба в зверненні до суду з заявою про забезпечення позову, а підставами такого звернення є те, що ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з проханням позичити йому кошти в розмірі 18 060 доларів США. Враховуючи, що ОСОБА_1 знав ОСОБА_2 і на той час в нього була така сума грошей, він погодився позичити йому вказану суму, за умови повернення зазначеної вище суми по першій вимозі. Однак відповідач свої зобов`язання, вказані в борговій розписці, не виконав, ОСОБА_1 неодноразово звертався до нього з вимогою повернути гроші, однак ОСОБА_2 гроші не повертає, вимоги ігнорує. Наголошує, що враховуючи, що відповідач не виконує боргові зобов`язання перед ним протягом тривалого часу та вказані зобов`язання не забезпечені ані майном відповідача, ані в будь-який інший спосіб, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист його прав, за захистом яких він звертатиметься до суду, оскільки у випадку продажу нерухомого майна таке може призвести до неможливості виконання рішення суду, крім цього, застосування такого розумного та адекватного заходу забезпечення позову спроможне буде забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав га інтересів, в чому фактично і вбачається наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог. Тим паче, заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер. Ціна позову, про забезпечення якого просить ОСОБА_1 . 18 060 доларів США. Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 № 9 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Згідно зі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні даної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, бере до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не надав жодних доказів, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, а тому згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

Крім того, ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження вартості майна, на яке він просить накласти арешт, що унеможливлює для суду визначити співмірність заявленим вимогам та забезпечення позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки не є обґрунтованою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.149-151, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Ю.С. Кучаковський