Справа №345/3859/19
Провадження № 2/345/1453/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, аліментів на дитину, яка навчається та додаткових витрат у зв`язку із навчанням дітей, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом.

Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03.09.2013 року між ними розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З вересня 2016 року старша дочка сторін ОСОБА_3 поступила та почала навчання в ТОВ «Таборська приватна гімназія та основна школа» м. Табор Чеської Республіки. З цього часу дочка ОСОБА_3 почала постійно проживати та перебувати на повному матеріальному утриманні позивача.

З вересня 2017 року молодша дочка сторін ОСОБА_4 також поступила на навчання та почала навчатися в ТОВ «Таборська приватна гімназія та основна школа» м. Табор Чеської Республіки.

Виїзд дітей на навчання за межі України відбувалося за згодою відповідачки, яка написала відповідну нотаріально посвідчену заяву від 11.08.2015року про дозвіл на виїзд дітей за кордон у супроводі Позивача.

З часу початку навчання в Чеській Республіці дочка ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 почали повністю перебувати на утриманні позивача. Позивач як батько не тільки придбавав дітям одяг та продукти харчування, а й здійснював витрати на оплату дітям за навчання, за харчування у гімназії, за придбання навчального приладдя, на оплату витрат дозвілля дітей.

В той же час відповідачка жодної участі в матеріальному утриманні дітей не брала і не бере по даний час.

Фактично з часу переїзду дітей на навчання в Чеську Республіку відповідачка жодної копійки на їх утримання не надавала. Всі витрати ніс виключно позивач.

Добровільно відповідачка не бажає ані повернути частину коштів витрачених позивачем на утримання їхніх спільних дітей, ані повернути частину коштів на їх навчання, ані не бажає надавати будь-яку іншу матеріальну допомогу дітям.

Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі, а саме: по 2000 гривень щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 01.09.2017року.

Спільна дочка сторін ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у ТОВ «Таборська приватна гімназія та основна школа» (Чеська Республіка).

У зв`язку із навчанням дочка потребує додаткових витрат на себе. Такі витрати пов`язані із забезпеченням повсякчасного належного матеріального утримання, придбання необхідної літератури, книг, навчального приладдя, оплату за харчування в гімназії, тощо, не кажучи вже про необхідність придбання одежі.

Дитина навчається на платній основі, де рік навчання становить 18000крон (що еквівалентно 19368грн.). Також дитина харчується в гімназії, де оплата за їжу в місяць складає 700крон (що еквівалентно 753,20грн.).

Позивачу важко одному утримувати дочку та оплачувати її навчання.Інших утриманців у відповідачки не має.

Витрати на дитину в місяць складають не менше 7000 гривень. Сюди входять витрати на оплату за навчання дочки, витрати на оплату за проживання дочки, на придбання нею продуктів харчування, одягу, предметів духовного та фізичного розвитку, організацію дозвілля, тощо. Позивач намагається створити дитині всі умови, щоб вона не відчувала себе обділеною.

Позивач вважає, що відповідачка повинна сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, яка повинна становити 2000 гривень щомісячно, на весь період навчання, що забезпечить належне матеріальне утримання дочки.

Також позивач просить стягнути додаткові витрати у зв`язку із навчанням дітей.

Зазначає, що форма навчання дітей є платною. Оплату за навчання позивач здійснював за кожне півріччя.

Так, за навчання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем сплачено 9000крон 26.07.2016 року, 9000 крон 16.12.2017 року, 9000 крон 29.09.2017 року. А всього на навчання дочки ОСОБА_5 (до часу її повноліття) позивачем сплачено 27000 крон.

Також, за навчання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Позивачем сплачено 9000крон 04.07.2017року, 9000крон 27.04.2018року. А всього на навчання дочки ОСОБА_6 Позивачем сплачено 18000крон.

Фактично на витрати по навчанню дітей Позивачем сплачено 45000 крон, що за офіційним курсом валют становить 48420,00грн (45000 Х 1,076 = 48420,00грн.).

Оскільки позивачем на даний час уже сплачено 48420 гривень за навчання дітей, тому з відповідачки слід стягнути половину вже понесених коштів на оплату за навчання дітей, що складає 24210 гривень.

У судове засідання представник позивача подав заяву про те, що позов підтримує, та просить його задоволити, справу просить розглянути у його відсутності та відсутності його довірителя.

Відповідачка 11.10.2019 року подала відзив на позовну заяву. В даному відзиві відповідачка зазначила, після розірвання шлюбу дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з вересня 2013 року до вересня 2017 року (до їх виїзду на територію Чеської Республіки) проживали разом із нею на території України. При цьому позивач жодної участі в утриманні дітей не брав, хоча мав можливість, оскільки вже протягом багатьох років проживає та працює на території Чеської Республіки. Протягом зазначеного періоду, вона самостійно утримувала дочок та забезпечувала їм належний рівень життя. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів до досягнення дітьми повноліття та стягнення аліментів за минулий час вона не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано жодних доказів, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з неї, але не міг їх одержати з ухиленням останнього від їх сплати. Також зазначає, що не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з неї аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 на час її навчання, оскільки вона неспроможна надавати таку допомогу. Вона працевлаштована і її заробітня плата становить близько 3400 грн., в місяць. Сам позивач має великі доходи, придбав собі за кордоном житло, де проживає з іншою дружиною та спільними з нею дітьми. Також зі слів доньки позивач отримує допомогу від держави у розмірі 5000,00 Чеських Крон на кожну доньку. Враховуючи наведене просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03.09.2013 року між ними розірвано (а.с.6). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,12).

Позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі, а саме: по 2000 гривень щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 01.09.2017року.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно свідоцтв про народження дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тому в силу ст.180 СК України, дана позовна заява не підлягає до задоволення, оскільки дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 досягнули повноліття.

Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Даною статтею визначено дві обов`язкові умови, наявність яких є необхідною для стягнення аліментів за попередній період:

-Ухилення відповідача від сплати аліментів;

-Вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останньою від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягненим аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позивач не надав належних та допустимих доказів щодо офіційного звернення до неї з питання стягнення аліментів за попередній час на утримання дітей.

У зв`язку із цим позовна вимога про стягнення аліментів з відповідачки за минулий час не підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 у зв`язку із продовженням нею навчання, суд приходить до наступного висновку.

Дочка сторін ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у ТОВ «Таборська приватна гімназія та основна школа» (Чеська Республіка). Дитина навчається на платній основі, де рік навчання становить 18000крон (що еквівалентно 19368грн.). Також дитина харчується в гімназії, де оплата за їжу в місяць складає 700крон (що еквівалентно 753,20грн.).

В ст. 198 Сімейного кодексу України (далі СК України) закріплено підставу виникнення у батьків обов`язку утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дочки, сина;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідачка у відзиві вказує, що вона немає можливості сплачувати аліменти у визначено розмірі позивачем, оскільки вона працевлаштована і її заробітня плата становить близько 3400 грн., в місяць. Сам позивач має великі доходи, придбав собі за кордоном житло, де проживає з іншою дружиною та спільними з нею дітьми. Також зі слів доньки позивач отримує допомогу від держави у розмірі 5000,00 Чеських Крон на кожну доньку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28.08.2019 року та до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позову відмовити.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо вимоги позивача про стягнення додаткових витрат у зв`язку із навчанням дітей, половини понесених коштів в розмірі 24 210 грн., то судом встановлено наступне.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

За змістом статті 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такою ж є позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15.

У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України(додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання), та наявність правових підстав для застосування даної норми з урахуванням матеріального стану відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення додаткових витрат у зв`язку із навчанням дітей, половини понесених коштів в розмірі 24 210 грн. не підлягають до задоволення.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 768 гривні 40 коп. судового збору на користь держави.

Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Разом з тим, вимога представника ОСОБА_1 ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь судових витрат, підлягає частковому задоволенню. Зокрема, враховуючи принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката, складність, обсяг і характер наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги у розмірі 2 200 грн. В цю суму входить: 600 грн. - витрати на консультацію та узгодження правової позиції, 1 600 грн. опрацювання зібраних документів, підготовка позовної заяви. При цьому, суд констатує, що відшкодування витрат за авансування представництва інтересів клієнта в суді у розмірі 1 200 грн. не підлягає задоволенню, оскільки адвокат Іванів О.Б. участі в судовому засіданні 29.10.2019 року не приймав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76-81,89,141, 259,263-265,273 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої Аванта Торговий Дім (м.Калуш, вул.Грушевського,99А), в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячнопочинаючи з 28.08.2019 року і проводити протягом навчання, але не більше як до 23 років.

Право на утримання повнолітньої дитини припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2 200 грн. за надання правничої допомоги.

Стягнути із ОСОБА_2 768,40 грн. судового збору в дохід Державної судової адміністрації України.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: