22-ц/804/2787/19
263/5368/19

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ 22 жовтня 2019 року місто Маріуполь Донецької області
Єдиний унікальний номер 263/5368/19
Номер провадження 22-ц/804/2787/19
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Кочегарової Л.М., Пономарьової О.М.
за участю секретаря: Єфремової О.В
учасники справи :
відповідач ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 липня 2019 року головуючого судді Музики О.М. із складанням повного тексту судового рішення 20 липня 2019 року по цивільній справі про стягнення суми боргу,-
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання, про причину неявки суду не повідомлено, заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи не надано.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що судом були вжиті всі необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні позивача, від якої не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, або про розгляд за її відсутності, тому причини другої неявки позивача до суду були визнані неповажними.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду і направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті, посилаючись на передчасність та не обґрунтованість висновків суду, порушення норм процесуального права. Зокрема зазначає, що 29 травня 2019 року на свій мобільний телефон отримала повідомлення від Жовтневого районного суду міста Маріуполя про судове засідання в даній справі, призначене на 25 червня 2019 року о 12-00 год. Зауважує, що ухвали про відкриття провадження по вказаній справі та будь-яких інших повідомлень від суду по даній справі вона більше не отримувала. 24 вересня 2019 року її представник за довіреністю Кравченко Т.В. під час ознайомлення з матеріалами даної справи у суді першої інстанції, дізналася що ухвалою суду першої інстанції від 15 липня 2019 року її позовна заява залишена судом без розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання 15 жовтня 2019 року телефонограм , зареєстрованих в журналі телефонограм № 3.10-12 за №№ 770,771 (а.с 64-66 ).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
У зв*язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи ,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено,що 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу (а.с.3-5).
В матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 від 10 квітня 2019 року про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення, із зазначенням її мобільного номеру телефону (а.с.2) .
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с.32) .
21 травня 2019 року, на виконання вказаної ухвали, до суду першої інстанції надано змінену позовну заяву (а.с.35-38).
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 травня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, з зазначенням про розгляд справи в порядку спрощеного провадження із повідомленням (викликом) сторін, з призначенням судових засідань для розгляду справи по суті на 25 червня 2019 року о 12-00 год. та 15 липня 2019 року о 09-30 год. у приміщенні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області. Роз`яснено відповідачу надати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив (а.с.39).
Відповідно до супровідного листа від 24 травня 2019 року, що міститься в матеріалах справи, сторонам по справі було направлено копію ухвали про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу (а.с.40).
Згідно довідки від 25 червня 2019 року, у зв`язку з розглядом справи у спрощеному порядку, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відкладено у зв`язку із наданням часу сторонам надати суду відзив на позов та відповідь на відзив до 15 липня 2019 року о 09-30 год. (а.с.41).
Відповідно до супровідного листа від 25 червня 2019 року, сторонам по справі було направлено копію ухвали про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, та зазначено про призначення розгляду справи на 15 липня 2019 року о 09-30 год. (а.с.42).
Згідно довідки від 15 липня 2019 року, у зв`язку з тим,що розгляд справи здійснювався за відсутністю сторін по справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (а.с.43).
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (а.с.44).
Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
В силу ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливістю звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Проте , досліджені матеріали справи не свідчать про належне повідомлення позивача щодо розгляду справи на 25 червня 2019 року та 15 липня 2019 року.
Приймаючи до уваги вищенаведе, зважаючи на положення п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, яка передбачає наявність підстав для постановлення ухвали про залишення позову без розгляду лише за умови повторної неявки належним чином повідомленої сторони позивача та за відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та помилковість висновку суду про наявність підстав для застосування п.3. ч.1 ст. 257 ЦПК України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області ухвалу від 15 липня 2019 року постановлено з порушенням норм процесуального права, зокрема п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України , ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374,379,381,382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 липня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 24 жовтня 2019 року .
Судді: