Справа № 214/2219/19
2/214/1671/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

27 березня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3, діючи в інтересах та від імені останньої, звернувся до суду з позовом 25.03.2019 року, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №354 від 15.08.2018 року «Про затвердження протоколу засідання громадської комісії з житлових питань від 02.08.2018 року №9» у частині 6 «Про розгляд питання щодо перебування ОСОБА_2 на квартирному обліку у позачерговому списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов»; зобовязати відповідача поновити на квартирній черзі в Саксаганській районній у м. Кривому Розі раді шляхом включення до позачергового списку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (малолітню доньку), які потребують поліпшення житлових умов, зі збереженням часу перебування на квартирному обліку у виконкомі Тернівської районної у м. Кривому Розі ради з 09.06.1989 року; покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 4 044 грн. 70 коп., які включать: судовий збір за подання позову 768 грн. 40 коп., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову 576 грн. 30 коп., витрати на правову допомогу 2700 грн.

Одночасно з позовною заявою представником ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову в порядку ст.149 ЦПК України шляхом: 1) заборони компетентному органу щодо розподілу житла у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Виконкому Саксаганської районної в місті ОСОБА_5 ради вчиняти будь-які дії, а саме: надавати, передавати будь-якій третій особі, розподіляти 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 у Саксаганському районі м. Кривого Рогу впродовж судового розгляду справи і до винесення рішення по суті та набрання рішенням законної сили; 2) заборонити компетентному органу щодо погодження розподілу житла у м. Кривий Ріг Управлінню благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради вчиняти будь-які дії, а саме: погоджувати надання, передачу будь-якій третій особі, розподілу 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 у Саксаганському районі м. Кривого Розі, впродовж судового розгляду справи і до винесення рішення по суті та набрання рішенням законної сили.

Доцільність застосування заходів забезпечення позову представник позивача мотивує тим, що 02.08.2018 року на засіданні громадської комісії з житлових питань Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради ОСОБА_2 та її малолітню доньку ОСОБА_4 було знято з квартирного обліку шляхом виключення зі списку, де вони перебували на позачерговому списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Питання щодо зняття їх з квартирного обліку було винесено на комісію після вказівок, наданих спеціалістам районної ради від Управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. Вказівки Управління надало після надсилання клопотання спеціалістами виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради щодо погодження розподілу квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_2, яка на той час стояла першою в черзі. Зазначене житлове приміщення рішенням Криворізької міської ради № 2444 від 31.01.2018 року визнано відумерлою спадщиною та передано до комунальної власності міста. ОСОБА_2 неодноразово зверталась до субєктів владних повноважень м. Кривого Рогу з проханням надати будь-яке житло, у відповідь отримувала, що житла на розподіл немає. Так як ОСОБА_2 з донькою перебували на обліку тривалий час, поява нового житла в районі постійно моніторилась, і після прийняття відумерлої спадщини можливість отримати житло в Саксаганському районі м. Кривого Рогу у позивача зявилась. ОСОБА_2 звернулась до Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради з проханням закріпити за нею, на час виготовлення правовстановлюючих документів, квартиру АДРЕСА_4. Після звернення спеціалісти Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради звернулися за погодженням щодо розподілу до УБЖП, яке в свою чергу надало вказівки, після яких ОСОБА_2 запросили на комісію з житлових питань та зняли з черги. Враховуючи певний «резонанс» навколо квартири АДРЕСА_1 у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, за яким ОСОБА_2 було знято за вказівками з УБЖП з квартирної черги, представник вважає, що є всі підстави стверджувати, що на вказане житло з початку винесення рішення Криворізькою міською радою про прийняття відумерлої спадщини були вже претенденти. Враховуючи той факт, що ОСОБА_2 стояла до зняття її з квартирного обліку у черзі перша, отже вона була першим претендентом у районі на вказану вище квартиру та повинна була її отримати, окрім цього процес зняття позивача з квартирного обліку почався з моменту заявлення права на її отримання, тому він вважає, що існують всі підстави обмежити відповідача (як орган, що наділений правом розподілу житла в районі) та третю особу 1 (як орган, наділений правом погоджувати розподіл житла територіальної громади міста) шляхом заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на передачу (розподіл) вказаної вище квартири третім особам до винесення судом рішення по суті. Представник позивача вважає, що вжиття таких заходів є необхідним для забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення вимог позивача.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року у п.4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, чи є він співрозмірним позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

В поданій заяві позивач просить забезпечити свій позов шляхом заборони відповідачу та третій особі-1 вчиняти певні дії відносно обєкта нерухомості, при цьому, на порушення вимог п.3 та п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України представник позивача не зазначає обґрунтованості такого виду забезпечення саме для свого позову, як невжиття обраного ними такого заходу забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вони звернулися до суд, а всі його доводи ґрунтуються на припущеннях та власній субєктивній оцінці обставин спору.

Захід забезпечення позову у спосіб, який просить вжити представник позивача, по своїй суті є втручанням суду у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, що є неприпустимим, оскільки повноваження щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, розподілу і надання згідно із законодавством житла, що належить до комунальної власності, відноситься виключно до компетенції відповідача та третьої особи Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради.

Позаяк суд зауважує, що заявлений представником позивача захід забезпечення позову за своїм характером є тотожним з підставами позову, в той час як спір не вирішується по суті, що є недопустимим відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

Суд зауважує, що предметом спору є оскарження дій та рішення відповідача щодо зняття позивача та її доньки з квартирному обліку та вирішення питання про поновлення їх на позачерговому квартирному обліку без заявлення вимог щодо виділення їм конкретного житла, зокрема квартири АДРЕСА_3. Натомість метою забезпечення позову є збереження конкретного матеріального об'єкта до вирішення справи в суді, який не стосується предмету спору з огляду на відсутність жодних майнових вимог відносно нього.

Представником позивача також не враховано адекватність заявленого заходу забезпечення позову з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких він просить, та прав і обсягу повноважень субєктів владних повноважень, адже вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди іншим особам чи втручання в їх діяльність загалом.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, не узгоджується з предметом позову та вимогами чинного законодавства, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя Гринь Н.Г.