Справа № 202/8186/18
Провадження № 2/202/981/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(з а о ч н е)

11 березня 2019 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої-судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Дівіндір Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з вищевказаним позовом, позивач ОСОБА_2 зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 25 липня 2014 року шлюб між ними був розірваний. Відповідно до договору дарування від 14 березня 2014 року їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. За зазначеною адресою зареєстрований відповідач, який фактично з січня 2013 року мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

За цих підстав позивач просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1; зобов'язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_2 надала суду копію договору дарування квартири, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію довідки про склад осіб, зареєстрованих у квартирі, копію акту про не проживання відповідача у квартирі, копію свідоцтва про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу в її відсутність, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, свого відзиву щодо позову не надав, у зв'язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

14 березня 2014 року між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений договір дарування квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Огневою Ю.Є. та зареєстрований у реєстрі за № 156, відповідно до якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_7 прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1.

Право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано 14 березня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності НОМЕР_2.

Також судом встановлено, що 25 липня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 25 липня 2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 значиться зареєстрованим у вищевказаній квартирі.

Між тим, згідно з актом від 25.12.2018 року, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_1 цього будинку ОСОБА_3 не проживає з січня 2013 року.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад строки, визначені статтею 405 ЦК України, доказів щодо поважності причин свого не проживання у квартирі суду не надав, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Щодо вимоги про зобов'язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти відповідача ОСОБА_3 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1, то вона задоволенню не підлягає, оскільки позов до вказаного органу не заявлявся. Крім того, за змістом статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання та позивачу не відмовлено у знятті відповідача з реєстраційного обліку у зв'язку із втратою нимправа користування житловим приміщенням.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені при зверненні до суду з цим позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1), третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_1; серія і номер паспорту громадянина України - НОМЕР_3, виданий 27.12.2001 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.Ю. Марченко