Ухвала

Іменем України

28жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 428/11193/18

провадження №61-18747ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про скасування наказу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про скасування наказу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» Бугаева Л. С. від 12 липня 2018 року № 507 «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Стягнуто з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 3 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Луганського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 травня 2019 року.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року зупинено провадження у справі на час вирішення питання про надання згоди виборного органу первинної профспілкової організації НПГУ робітників «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани слюсаря-інструментальника цеху «НОПС» 6 розряду за дисциплінарні порушення, зазначені в наказі голови правління ПрАТ ««Сєвєродонецьке об`єднання Азот» від 12 липня 2018 року № 507 «Про накладення дисциплінарного стягнення».

У жовтні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року.

Касаційна скарга направлена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 17 жовтня 2019 року, що підтверджується відповідним поштовим штемпелем на конверті.

У прохальній частині касаційної скарги заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови апеляційного суду заявник отримав 30 вересня 2019 року і надає докази на підтвердження.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору в даній справі є вимоги про скасування наказу та відшкодування моральної шкоди.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, а тому може бути визнана малозначною.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключають з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих прав, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

В касаційній скарзі міститься посилання на те, що справа має виняткове значення для заявника та є справою значної складності. Однак, вказані доводи заявник не обґрунтовує та не підтверджує жодними доказами. Сама по собі вказівка на це, не свідчить про те, що справа має виняткове значення чи є справою значної складності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що апеляційним судом зупинено провадження до отримання судом згоди чи відмови виборчого органу первинної профспілкової організації на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з встановленням строку для надання вказаної відповіді, відмова у відкритті провадження за касаційної скаргою на вказану ухвалу не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

У касаційній скарзі міститься клопотання заявника про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». До клопотання додано копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії на ім`я ОСОБА_1

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», то підстав для вирішення цього питання судом немає.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, статтями 175, 176, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Луганського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про скасування наказу та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара