Справа № 526/907/18
Провадження № 2/526/28/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л. І.

з участю секретаря Синепол С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки зі спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

до суду звернувсяОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 провиділення частки зі спільної часткової власності.

У позовній заяві позивач вказує, що 19 жовтня 2016 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого він оформив спадщину на 5/6 частини земельної ділянки площею 3,7569 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області (кадастровий номер :00:001:0303), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.07.2017, виданим приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 Іншу 1/6 частину, як обовязкову частку у спадщині, успадкувала його сестра ОСОБА_2, якій також видано свідоцтво про право на спадщину, про що зазначено у вищевказаному свідоцтві. Його частину вказаної земельної ділянки він зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримав відповідний витяг. У звязку зі співвласністю вказаної земельної ділянки, він не може вільно користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, оскільки у даному випадку залежний від іншого співвласника ОСОБА_2 Будь-які його дії з приводу користування даною земельною ділянкою є безнадійними, оскільки відповідач від вирішення вказаних питань ухиляється, на звязок не виходить. У травні 2018 року ОСОБА_2 повідомила його, що не погоджується на розподіл спірної земельної ділянки. Посилаючись на вищевикладене, з метою відновлення його прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. Для вирішення даного спору у судовому порядку він замовив висновок щодо можливості розподілу земельної ділянки площею 3,7569 га кадастровий номер :00:001:0303 та посилаючись на даний висновок просив виділити йому в натурі 5/6 частини земельної ділянки площею 3,7569 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, в розмірі 3,1308 га, а також припинити право спільної часткової власності на 5/6 частини спірної земельної ділянки. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 948 грн 29 коп. та 2600 грн витрати, повязані з оплатою висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки.

У зв'язку з невизнанням відповідачем ОСОБА_2 позову та її незгодою з висновком щодо можливості розподілу земельної ділянки площею 3,7569 га кадастровий номер :00:001:0303, про що відповідач зазначила у відзиві на позовну заяву, на підставі ухвали суду від 30.07.2018 у підготовчому засіданні за клопотанням позивача ОСОБА_1 у даній цивільній справі призначено судову земельно-технічну експертизу, з метою встановлення можливості виділити в натурі 5/6 частини земельної ділянки площею 3,7569 га, розташованої на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також визначення варіантів виділу у натурі 5/6 частини вказаної земельної ділянки.

19 жовтня 2018 року на адресу Гадяцького районного суду Полтавської області надійшов висновок судової земельно-технічної експертизи № 1515 від 12.10.2018по цивільній справі № 526/907/18, виготовлений експертами Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5.

У звязку з цим, до початку розгляду справи по суті, позивач звернувся з заявою про уточнення позовних вимог, в якій він посилаючись на висновок судової земельно-технічної експертизи просив виділити йому в натурі 5/6 частини загальною площею 3,7569 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, в розмірі 3,1308 га відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки № 2, згідно висновку № 1515 від 12.10.2018 судової земельно-технічної експертизи про розподіл земельної ділянки, складенимПолтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5, а також припинити право спільної часткової власності на 5/6 частини спірної земельної ділянки. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 948 грн 29 коп., 2600 грн витрат повязані з оплатою висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки, 2288 грн витрати, повязані з оплатою висновку судової земельно-технічної експертизи.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, з урахуванням уточнень до позовної заяви, підтримує у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_6 також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні матеріали, вважає, що позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки зі спільної часткової власності підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 19 жовтня 2016 року, про що виконавчим комітетом Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 332709.

21 липня 2017 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого 19 жовтня 2016 року батька ОСОБА_3 за реєстровим № 1226. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 5/6 часток земельної ділянки площею 3,7569 га, розташованої на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 609413, виданого Плішивецькою сільською радою 21.11.2001, на підставі рішення 15-ої сесії 23-го скликання Плішивецької сільської ради від 27.09.2001 та зареєстрованого у Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 437. Кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0303, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Свідоцтво про право на спадщину на обовязкову частку у спадщині згідно з ст. 1241 ЦК України, тобто на 1/6 частку земельної ділянки видано ОСОБА_2.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.07.2017, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 5/6 частини земельної ділянки, розташованої на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:0303, загальною площею 3,7569 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зі змісту відповіді ОСОБА_2, адресованої позивачу ОСОБА_1 від 02.05.2018, вбачається, що відповідач не бажає у добровільному порядку вирішити питання щодо розподілу спільної земельної ділянки.

Як зазначено у довідці виконавчого комітету Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 10.09. 2018 № 02-20/457, 1/6 частина земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0303, яка належить ОСОБА_2 здана нею у користування ТОВ «Плішивецьке» без договору оренди.

У відзиві на позовну заяву від 24.07.2018 відповідач ОСОБА_2 просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову провиділення частки із спільної часткової власності у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість доданого до позову висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки площею 3,7569 га кадастровий номер :00:001:0303.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

У ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з п. п. е. п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплатити рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.

Відповідно до висновку № 1515 від 12.10.2018 судової земельно-технічної експертизи про розподіл земельної ділянки, складеногосудовим експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5 - ОСОБА_7, згідно кадастрових планів земельна ділянка кадастровий номер :00:001:0303 площею 3,7569 га має трапецієвидну форму та чотири поворотні точки. Дана земельна ділянка межує: від А до Б Плішивецька сільська рада 152,78 м + 351,02 м; від Б до В ОСОБА_8 58,72 м; від В до А ОСОБА_1

Площа земельної ділянки загальною площею 3,7569, яка приходиться на ідеальну частку розміром 5/6 співвласника ОСОБА_1 становить 3,1308 га, про що зазначено у таблиці № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи.

Експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5 - ОСОБА_7 запропоновано чотири варіанта виділу в натурі 5/6 частин земельної ділянки площею 3,7569 га, що розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Позивач ОСОБА_1 обрав варіант розподілу спірної земельної ділянки № 2 згідно висновку № 1515 від 12.10.2018 та просив застосувати даний варіант при вирішенні спору по суті, а саме межі земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_1 проходять по точках: А-Б-4-3-А. Межі земельної ділянки ОСОБА_1 зазначені в додатку № 4 до даного висновку жовтим кольором.

Відповідач щодо даного питання не надала жодних пояснень, хоча їй було відомо про наявність висновку судової земельно-технічної експертизи про розподіл земельної ділянки № 1515 від 12.10.2018, виготовленого Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5, про що свідчить власноручно написана нею розписка про отримання його копії.

Окрім того, уточнена позовна заява про виділення саме такого варіанту позивачу, отримання відповідачем, але відзиву чи заперечень від відповідача, з приводу цього, до суду не надходило.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем ОСОБА_1 доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, належними та допустимими доказами, а тому суд вважає, що його позовні вимоги щодо виділення в натурі 5/6 частини земельної ділянки загальною площею 3,7569 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області,у власність в розмірі 3,1308 га, відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки № 2, згідно висновку № 1515 від 12.10.2018судової земельно-технічної експертизи про розподіл земельної ділянки підлягають до задоволення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Понесення позивачем судових витрат щодо сплати судового збору підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 25.05.2018 на суму 948,29 грн.

Окрім того, позивач поніс витрати повязані із проведенням експертиз, зокрема на виготовлення висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки площею 3,7569 га, складеного сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_9 у розмірі 2600 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового кассового ордера № 32 від 14.05.2018 та витрати за проведення Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5 судової земельно-технічної експертизи про розподіл земельної ділянки в розмірі 2288 грн, про що свідчить акт попереднього розрахунку вартості висновку судової земельно-технічної експертизи № 1515 у цивільній справі № 526/907/18 на загальну суму 2288 грн та квитанція АТ КБ «ПриватБанк» від 01.10.2018 про сплату витрат у вказаному розмірі.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 заперечувала щодо стягнення з неї на користь позивача судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору та проведенням експертиз.

Разом з тим, до матеріалів відзиву відповідачем приєднано пенсійне посвідчення ОСОБА_2, довідку Центрального обєднаного управління Пенсйного фонду України м. Миколаєва про нараховану пенсію, розмір якої становить 1546 грн на місяць, а також копію довідки МСЕК від 29.05.2012, відповідно до якої ОСОБА_2 має інвалідність третьої групи безстроково.

Законом України «Про судовий збір» не передбачено пільг щодо сплати судового збору особами з інвалідністю ІІІ групи.

Враховуючи, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, у тому числі витрат, повязаних з проведенням експертизи, питання розподілу яких вирішується судом під час ухвалення рішення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат у виді судового збору в розмірі 948 грн 29 коп. та витрат, повязаних з виготовленням висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки в розмірі 2600 грн, а також витрат, повязаних з проведенням судової земельно-технічної експертизи в розмірі 2288 грн.

Керуючись ст. 88 Земельного Кодексу України, ст.ст. 364, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 133, 141, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки із спільної часткової власності задовольнити.

ВиділитиОСОБА_1 в натурі 5/6 частин земельної ділянки загальною площею 3,7569 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області,кадастровий номер :00:001:0303, у власність в розмірі 3,1308 га відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки № 2, згідно висновку № 1515 від 12.10.2018судової земельно-технічної експертизи про розподіл земельної ділянки, складеного Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_5.

Припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку загальною площею 3,7569 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області,кадастровий номер :00:001:0303.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 судові витрати, в сумі 948 (девятсот сорок вісім) грн 29 коп., повязані зі сплатою судового збору, а також витрати повязані із проведенням експертиз в загальному розмірі 4888 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): вул. Степова, 20, м. Миколаїв.

Головуючий Л. І. Тищенко