Справа № 463/6258/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/355/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Фейір К.О.

з участю представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 463/6258/15-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до відповідачів, який неодноразово уточнювала в процесі розгляду справи. Із уточненими позовними вимогами просить виділити їй відповідно до належної 1/2частки у будинку АДРЕСА_1 приміщення згідно варіанту №2 розподілу житлового будинку зазначеного у висновку №057/16 судової будівельно-технічної експертизи складеної 28 жовтня 2016 року по даній справі; припинити право спільної часткової власності позивача у будинку за АДРЕСА_1 .

Позов мотивує тим, що володіє Ѕ частиною будинку АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності. З попереднім власником ОСОБА_7 позивачем подано заяву про розрахунок часток між співвласниками відповідно до встановленого порядку користування таким будинком, про що було складено заяву на ім`я директора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», посвідчену 08.10.2008 року державним нотаріусом Четвертої Львівської нотаріальної контори. На підставі поданої заяви ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», 10.10.08 року зроблено висновок про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками. Оскільки відповідачі стали співвласниками спірного будинку після смерті ОСОБА_7 , враховуючи те, що нові власники продовжують користуватися тими ж приміщеннями, якими користувався ОСОБА_7 , до них перейшли відповідні обов`язки. Фактично зайняті співвласниками приміщення у будинку за АДРЕСА_1 виділені в окремі квартири, мають окремі договори з комунальними службами та обладнані окремими засобами обліку, а саме: позивачу належить квартира № 2, а відповідачам - квартира №1 . На пропозицію до відповідачів щодо виділу в натурі частки із спільного майна та пропозицію укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна відповідачі не погодились, що порушує права позивача щодо володіння належним позивачу майном. Після уточнення позовних вимог, заявою від 12.05.2017 року додатково зазначає, що варіант №2 висновку експертизи від 26.10.2016 року є найбільш оптимальний та враховує інтереси обох сторін. Зауваження Личаківської районної адміністрації щодо відсутності даних про право власності на земельну ділянку є безпідставними, оскільки позивачу також належить Ѕ частина земельної ділянки, призначена для обслуговування спірного будинку, відповідно до Державного акта на право власності. Також, згідно договору з попереднім власником визначено порядок володіння та користування земельною ділянкою.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_4 . В апеляційній скарзі зазначає , що не погоджується з рішенням. Стверджує, що висновки суду є невірними, не відповідають інтересам обох сторін. Зазначає, що позивач є власником Ѕ частини будинку та Ѕ частини земельної ділянки. Будинок є двоповерховим та позивач фактично займає приміщення другого поверху. За запропонованим варіантом розподілу №2 її частка буде становити 47/100, а частка відповідачів 53/100. Звертає увагу, що обґрунтування судом рішення відсутністю погодження міжвідомчою комісією запропонованих експертом варіантів розподілу будинку є безпідставним, оскільки Лист Личаківської РА не свідчить про відсутність законних підстав для здійснення реального виділу частки з будинку, так як в ньому зазначено, що влаштування приямку для входу в підвал не потребує дозволу, а погодження інших перепланувань відповідно до ст. 152 ЖК не потребує погодження Личаківської РА , оскільки немає втручання у несучі стіни. Звертає увагу, що варіанти поділу запропоновані експертом , відповідають ДБН, а тому нема підстав вважати, що проведення робіт буде здійснено з порушенням будівельних чи санітарних норм. Зазначає, що має право на виділ своєї частки на підставі ст.364 ЦК України про що і заявлено позов, а відповідачі залишаються власниками з визначеними частками на іншу частину будинку, а тому твердження суду, що позивач просить провести реальний поділ частин будинку, що регулюється положеннями ст.367 ЦК України не ґрунтується на матеріалах справи. Вважає, що право позивача на виділ своєї частки при можливості її виділу не може залежати від відносин інших співвласників, а зазначення у висновку експерта лише одного із співвідповідачів не змінює розміру її частки, яка підлягає виділу. Крім цього, звертає увагу, що висновком експерта їй передбачено виплату грошової компенсації за відхилення від рівності часток від отримання якої позивач відмовляється, що дасть відповідачу можливість за ці кошти провести роботи по переплануванню. Зважаючи на викладене, у суду першої інстанції не було підстав для відмови у позові, тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У Відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 зазначає, що заперечує вимоги апеляційної скарги, оскільки з її змісту не вбачається, що суд першої інстанції припустився неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи або порушення норм матеріального чи неправильного застосування норм процесуального права. Стверджує, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому відповідно до ст.375 ЦПК України просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_4 , вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до приписів статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 по Ѕ частці кожний.

Із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.03.2010 року позивач по справі ОСОБА_3 (на час укладення договору купівлі-продажу прізвище ОСОБА_3 є власником Ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності дублікат договору купівлі-продажу (р.№8/ 04.02.2010 року, виданий Львівським державним нотаріальним архівом, оригінал посвідчений Першою Львівською держнотконторою 22.11.1967 року за р.3 2-14626 (арк..97 Інвентаризаційної справи).

Відповідач по справі ОСОБА_1 набула право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування від 26.07. 2013 року (аркуш 105-107 інвентаризаційної справи), посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Гавриловою В.А.

Позивач по справі ОСОБА_3 та попередній власник будинку ОСОБА_7 погодили між собою фактичний порядок користування приміщеннями будинку відповідно до їх часток та ними було подано заяву про розрахунок часток між співвласниками відповідно до встановленого порядку користування будинком, про що складено заяву на ім`я директора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», посвідчену 08.10.2008 року державним нотаріусом Четвертої Львівської нотаріальної контори Олійник Г.Я. (а.с.7- 8).

На підставі поданої заяви ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 10.08.2008 року зроблено Висновок про визначення ідеальних часток в будинку між співвласниками.

За змістом статті 358 ч.2 Цивільного кодексу України (далі ЦК) співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.4 ст.358 ЦК, якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 стали співвласниками спірного житлового будинку після смерті ОСОБА_7 із яким позивач ОСОБА_3 уклала відповідний договір щодо визначення конкретних приміщень, які займають співвласники та якими вони фактично користуються, займаючи ті ж приміщення, якими користувався попередній співвласник ОСОБА_7 .

Сторони не заперечують, що фактично зайняті ними, як співвласниками, приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1 виділені в окремі квартири, мають окремі договори із комунальними службами та обладнані окремими засобами обліку, тому квартира позивача- №1, квартира відповідачів-№2 .

Згідно пояснень представника позивача ОСОБА_4 , відповідача ОСОБА_5 , які він давав, будучи присутній в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, пояснень ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 відповідно до Витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач ОСОБА_3 володіє Ѕ частки на земельну ділянку, призначену для обслуговування спірного житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого 11.04.2006 року №НОМЕР_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 володіли даною земельною ділянкою на праві спільної часткової власності по Ѕ частці кожний.

Порядок користування земельною ділянкою був визначений у Договорі від 10 липня 2009 року між позивачем ОСОБА_3 та попереднім власником ОСОБА_7 , зафіксований у Схемі розподілу земельної ділянки (п.4 Договору). У п.5 Договору про порядок користування земельною ділянкою зазначено, що даний Договір є складовою частиною Державного акту на право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок користування земельною ділянкою дотримується відповідачами у справі, а тому в уточнених позовних вимогах від 12.05.2017 року позивач не ставить питання виділу земельної частки. (а.с.38-39).

Відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 свою Ѕ частину земельної ділянки поділили між собою, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого 11.04.2006 року за № 01:06:438:00819, кадастровий номер НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_5 став співвласником 1/6 частки земельної ділянки, а ОСОБА_1 належить 2/6 земельної ділянки. (а.с.36-39).

Згідно ст. 364 ч.4 ЦК порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток є обов`язковим і для особи, яка придбала згодом частку у праві спільної часткової власності.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_3 зверталася з листом до відповідача ОСОБА_5 та окремим листом до ОСОБА_1 щодо виділу часток із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на Договір із попереднім власником, однак згоди досягнуто не було.

За клопотанням представника позивача судом першої інстанції відповідно до ухвали суду від 01 серпня 2016 року призначалася інженерно-технічна експертиза.

Згідно Висновку № 057/16 від 28 жовтня 2016 року судової будівельно-технічної експертизи у даній справі експертом Табунщик Т.Я. зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 практично поділений між співвласниками. Враховуючи технічну можливість реального розподілу будинку із врахуванням проведеного обстеження та його запланованого планувального рішення, експертом запропоновано три варіанти виділу житлового будинку.

Судом апеляційної інстанції для можливого мирного врегулювання спору, відповідачам надавалася можливість запропонувати свій варіант виділу, погоджений із позивачем. Такий варіант виділу відповідачами був представлений суду апеляційної інстанції, однак не був погоджений позивачем для мирного врегулювання спору, яке не відбулося, відтак представлений відповідачем ОСОБА_1 варіант виділу судом не брався до уваги, оскільки не був предметом дослідження у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції у своєму рішенні посилався на лист Личаківської РА № 33.05-1720 від 28.11.2016 року (а.с.108) та зазначив, що міжвідомча комісія не погодила запропоновані варіанти розподілу.

Із Висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки в листі Личаківської адміністрації №15436 від 30.11.2016 року чітко зазначено, що облаштування приямків та ганків не належить до самочинного будівництва, отже не потребує дозволу, проте право на забудову земельної ділянки виникає лише у власника або користувача земельної ділянки, що підтверджується відповідними документами.

Відповідно до варіанту 2 співвласнику ОСОБА_3 запропоновано здійснити переобладнання приміщення коридору під літ. ІІІ у комору та демонтувати сходи, обладнавши перекриття. Погодження на проведення такої реконструкції будинку не належить до компетенції Личаківської РА, оскільки не належить до перепланування чи переобладнання, а є реконструкцією. Вихідні умови на проектування надає департамент містобудування ЛМР.

Із запропонованого експертом варіанту 1 вбачається влаштування перегородки в приміщенні коридору під інд.ІІІ площею 12,4 кв.м, що не передбачає втручання у несучі конструкції.

Відповідно до ст. 152 ЖК виконання власником робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Щодо підстав відмови у задоволенні позову, що суду не представлено проектні пропозиції на переобладнання та перепланування, не визначено їх вартість, суд відхиляє як безпідставні. Проектні пропозиції виготовляються стороною спору після вирішення судом виділу із частки по конкретному варіанту, запропонованому експертом.

Щодо мотивів суду погіршення відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки при виникненні спору між відповідачами, такі будуть виходити із частки, яка буде у їх володінні та розпорядженні.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до положень статтей 364, 367 ЦК кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності,в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК.

У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що при вирішенні спорів про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи із змісту ст.115 ЦК це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Враховуючи те, що між позивачем та попереднім власником спірного житлового будинку було досягнуто згоди щодо володіння та користування приміщеннями житлового будинку АДРЕСА_1 і ця домовленість нотаріально посвідчена та обов`язкова для наступних власників, якими в даному випадку є відповідачі по справі, що згідно Висновку № 057/16 судової будівельно-технічної експертизи є технічна можливість виділу часток співвласникам та запропоновано три варіанти без втручання у несучі конструкції, суд апеляційної інстанції вважає, що позов слід задовольнити.

При визначенні варіанту виділу часток, запропонованих експертом, суд погоджується із доводами позивача ОСОБА_3 , що найбільш прийнятним варіантом виділу для обох сторін буде Варіант №2, який запропонований експертом з роздільним користуванням приміщеннями житлового будинку. Окрім цього, при зазначеному варіанті пропонуються незначні перепланування, які полягають у зміні цільового призначення деяких приміщень та їх переобладнання. Переваги зазначеного варіанту 2 в порівнянні з іншими ще й в тому, що відповідачі мають намір відчужити свою частку, а тому доцільним є роздільне користування.

Згідно Висновку експерта №31-18 від 26.12.2018 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по заяві ОСОБА_3 при виборі Варіанту -2 по Висновку № 057/16 судової будівельно-технічної експертизи від 28.10.2016 року зазначено, що при влаштуванні дверного прорізу для входу в підвал у віконному прорізі розташованому в приміщенні позначеному на плані підвалу під номером «І» не відбудеться втручання у несучі конструкції житлового будинку АДРЕСА_1 , а відбудеться відновлення закладеного дверного прорізу, який був влаштований при спорудженні житлового будинку. (а.с.33-41 т.2).

Згідно ст.376 ч.1 п.3, 4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.2 ст. 376 ЦПК неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Із врахуванням того, що матеріалами справи та доводами апеляційної скарги, спростовуються висновки суду першої інстанції, суд вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 383,384, 389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 21 лютого 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_3 відповідно до належної їй &#189; частки у будинку АДРЕСА_1 згідно варіанту №2 розподілу житлового будинку , зазначеного у Висновку № 057/16 судово-будівельної експертизи по цивільній справі № 463/6258/15-ц , складеної 28 жовтня 2016 року експертом Т.Я.Табунщик, а саме: приміщення у житловому будинку літ.А-2-зелений колір таблиці №3 і №5 додатку до Висновку:

1-ий поверх:

-ІІ-коридор площею 1,6 кв.м;

-ІІІ-частину коридору площею 9,2 кв.м;

-ІІІ-частину коридору-вхід в підвал площею 2,2 кв.м;

Всього по першому поверху-13,0 кв.м-див.зелений колір таблиці №5 додатку до висновку.

2-ий поверх:

-1-коридор-сходова клітка площею 8, 5 кв.м;

- 2-1-коридор площею 3,7 кв.м;

- 2-2-санвузол площею 3,9 кв.м;

- 2-3-комірка площею 1,0 кв.м;

- 2 -4-житлова кімната площею 23,2 кв.м;

- 2-5- житлова кімната площею 20,0 кв.м;

- 2-6- кухня площею 12,7 кв.м;

Всього по 2-му поверху ж/будинку літ. «А-2»-73,0 кв.м-див. зелений колір таблиці №3 додатку до висновку. Разом по будинку- 86,0 кв.м.

Горище житлового будинку надати повністю в користування власника ОСОБА_3 для можливості обслуговування конструкцій даху і покрівлі і утримання їх в належному стані, так як таке знаходиться над приміщенням ОСОБА_3 , що відповідає домовленості з попереднім власником та визначається експертом.

ОСОБА_3 передати у власність два балкони літ. «б» і «б'», вхідний ганок літ «а» і гараж літ. «Б». Ганок літ «а'» передати у власність ОСОБА_1 .

Ворота і огорожа - залишити у спільному користуванні.

Стягнути грошову компенсацію за зменшення ідеальної частки з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Личаківським РВ Львівського міського управління УМВС України у Л/о 19 грудня 2003 року, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5 , паспорт серія НОМЕР_6 , виданий 14.08.2008 року Личаківським РВ Львівського міського управління ГУМВС України у Л/о) зареєстрована АДРЕСА_1 ), в сумі 31 858,5 грн. (Тридцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім грн. 50 коп.).

Частки при визначеному варіанті розподілу будуть наступними:

-власник Ѕ ідеальної частки ОСОБА_3 буде володіти 47/100 часток (543875,5 : 1151468);

-власник Ѕ ідеальної частки ОСОБА_1 буде володіти 53/100 частки (607592,5 : 1151468).

Вхід у квартиру власника ОСОБА_1 (квартира №1 ) здійснюється через веранду літ «а-1».

При даному варіанті розподілу ОСОБА_1 провести наступні роботи:

-в приміщенні коридору літ. ІІІ першого поверху закласти дверний проріз (встановити перегородку);

-закласти дверний проріз з коридору літ.ІІІ до житлової кімнати літ.1-5;

-переобладнати ганок літ. «а'» для зручного входу у приміщення веранди літ. «а-1» ( приміщення літ.І);

-встановити подвійні двері для входу в веранду, або в приміщення житлової кімнати літ.1-5;

-обладнати бетонний приямок для входу в підвал зі сторони дворового фасаду;

-з існуючого вікна підвалу і наявної ніші в підвальному приміщенні літ.І обладнати дверний проріз з встановленням дверей - таблиця №4 і №5 додатку до висновку;

-перенести лічильник з приміщення входу в підвал першого поверху.

ОСОБА_3 провести такі роботи:

-приміщення входу в підвал коридору літ.ІІІ першого поверху переобладнати в приміщення комори, демонтувати сходи, обладнавши перекриття.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Личаківським РВ Львівського міського управління УМВС України у Л/о 19 грудня 2003 року, зареєстрована: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 .(ІПН НОМЕР_5 , паспорт серія НОМЕР_6 , виданий 14.08.2008 року Личаківським РВ Львівського міського управління ГУМВС України у Л/о) зареєстрована АДРЕСА_1 ) по 884, 70 грн. з кожного судових витрат по оплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 червня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк