Житомирський апеляційний суд
Категорія 47 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №279/10692/15 за позовом Коростенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 про визнання протиправним та скасування розпорядження, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування земельних ділянок, за апеляційною скаргою керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Невмержицької О.А. в м.Коростені,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року виконувач обов`язків Коростенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про визнання протиправним та скасування розпорядження, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування земельних ділянок.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року позовну заяву Коростенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі керівник Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, посилаючись на постановлення ухвали із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування розпоряджень, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування земельних ділянок з незаконного володіння, прокурором пред`явлено даний позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. На виконання вимог ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», 31.08.2015 місцевою прокуратурою направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відповідне повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Звернення до суду прокурора відповідає вимогам чинного законодавства.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву Коростенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою від 13.06.2019 позов прокурора було залишено без руху, Позивачу було надано строк для усунення недоліків поданого позову, при цьому, у зазначений судом строк вказані в ухвалі недоліки усунуті не були, зокрема, Коростенський міжрайонний прокурор не надав до суду письмової згоди ГУ Держгеокадастру у Житомирській області на здійснення прокурором представництва інтересів в суді, та не повідомив попередньо, до звернення з даним позовом до суду, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про таке звернення; не підтверджено документально статус особи, в інтересах якої подано позов.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 3 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення прокурора з позовом) у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

У цивільних справах можуть брати участь органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (частина третя статті 26 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що і в судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, на прокуратуру покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec(2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia, заява № 42454/02, § 35)).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону).

Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України, у редакції, чинній на час звернення прокурора з позовом).

Системне тлумачення абзацу другого частини другої статті 45 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

З матеріалів справи вбачається, що прокурор звернувся до суду з даним позовом, в якому в обгрунтування підстав для представництва зазначав, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування розпоряджень, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування земельних ділянок з незаконного володіння, а тому прокурор пред`являє цей позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2019 року позовну заяву виконувача обов`язків Коростенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування земельних ділянок - залишено без руху. Надано позивачу десяти денний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Залишаючи позовну заяву прокурора без руху, суд першої інстанції посилався на те, що пред`являючи даний позов прокурор не надав документів щодо надання йому повноважень на представництво, не підтверджено документально статус особи, в інтересах якої подано позов та не зазначено підстави звернення в інтересах цього позивача відповідно до закону.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року позов прокурора залишено без розгляду на підставі ч.13 ст.187 ЦПК України, оскільки прокурором не усунуто недолікі позовної заяви, вказані в ухвалі від 13 червня 2019 року, у строк встановлений судом, зокрема, не надано до суду письмової згоди ГУ Держгеокадастру у Житомирській області на здійснення прокурором представництва інтересів в суді, та не повідомив попередньо, до звернення з даним позовом до суду, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про таке звернення; не підтверджено документально статус особи, в інтересах якої подано позов.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший, другий і третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). Аналогічний припис закріплений у частині четвертій статті 56 ЦПК України, чинного з 15 грудня 2017 року.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia(«суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц.

Оскільки, при зверненні до суду з даним позовом прокурор обгрунтовував підстави представництва відсутністю у державного органу повноваження щодо звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування земельних ділянок, цей довід прокурора повинен був перевірити суд першої інстанції, а не надавати такі докази прокурор при зверненні з позовом.

Також, прокурор не повинен був надавати докази вчинення процедури визначеної частиною четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки він не обгрунтовував підставу для представництва інтересів держави у суді не здійсненням або неналежним чином здійсненням суб`єктом владних повноважень захисту законних інтересів держави, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву прокурора без руху та в подальшому без розгляду.

Так як, порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, скасовує таку ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу керівника Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 липня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 29 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді