Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 березня 2019 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Кошлі А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Бондар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Оленівська сільська рада Магдалинівського району, Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 (відповідач), третя особа Оленівська сільська рада Магдалинівського району, Дніпропетровської області, в якому просить: позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4; змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти із ОСОБА_2, на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позов обґрунтовано тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення суду від 12.06.2017 року. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми. Оскільки відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків самоусунувся, просить суд позбавити його батьківських прав.

Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв та клопотань не надходило.

Від представника третьої особі надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Свідоцтвами про народження підтверджено: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно.

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2017 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Відповідно до висновку комісії з опіки та піклування при виконавчому комітеті Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, 17.10.2015 року х тих підстав, що батько з квітня 2015 року не цікавиться життям своїх дітей, не спілкується з ними, не допомагає матеріально.

При проведенні обстеження умов проживання дітей разом з матір'ю встановлено, що діти проживають в будинку ОСОБА_6, дітям відведено окремі кімнати та створено необхідні умови для проживання та всебічного розвиту та виховання. В селі Оленівка ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Згідно наданих відомостей з Васильківського районного відділу ДВС за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.10.2018 року в розмірі 54400,00 грн.

Відповідно до медичного висновку № 17 від 18.08.2017 року на дитину-інваліда до 18 років вказано про вади здоров'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оцінюючи вищевказані обставини справи у їх сукупності та взаємозв'язку суд також враховує наступне.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

В Декларації прав дитини, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, одними з принципових положень визначено те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості;

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.91 №789-XII в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, в ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-сторони забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

В свою чергу Конвенцією про контакт з дітьми, яка ратифікована Україною 20 вересня 2006 року (частина перша та друга ст. 4, п. «с» ст.7) передбачено, що дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Забезпечення перед прийняттям рішення наявності достатньої інформації, зокрема від носіїв батьківської відповідальності, для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і, коли необхідно, одержання додаткової інформації від інших відповідних органів чи осіб. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Згідно з приписами п. 2 частини першої ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді прав про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до правових положень, які містяться в ст.ст. 8, 12 (ч. 6) Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Приписами ст.ст. 150, 153, 155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи на предмет їх відповідності зазначеним судом нормам чинного законодавства, суд виходить з того, що фактичними даними по справі належним чином підтверджено обставини щодо ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей. Відповідач не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, з урахуванням особливих потреб дитини.

Позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та дітьми, оскільки останній тривалий час не проживає з родиною, не цікавиться життям та здоров'ям дітей, що також підтверджено матеріалами справи.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності та приділяючи першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи самоусунення відповідача від виховання дітей; приймаючи до уваги, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини, суд вважає, що вимоги щодо позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зміну розміру аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність зімни розміру стягнення аліментів з відповідача, відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2013 року з 400 грн. на кожну дитину на ј частку від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 200, 209, 212-215, 259, 264, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Оленівська сільська рада Магдалинівського району, Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

Змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2013 року у справі № 179/256/13-ц з 400 грн. на кожну дитину - на ј частку від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з дати набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати набрання законної сили рішенням у цій справі та до досягнення дитиною повноліття.

З дати набрання цим рішенням законної сили виконавчий лист по справі № 179/256/13-ц від 05.03.2013 року визнати таким, що не підлягає виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя А.О. Кошля