БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2095/18
Провадження № 2/497/175/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним уточненим позовом, яким просять визнати за кожним з позивачів право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належать їм, як членам колгоспного двору, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права - з-за відсутності правовстановлюючого документу.

Позивач ОСОБА_1 , крім того, просить ще визнати право власності за нею на 1 / 3 частину цього ж будинку, як за спадкоємцем за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - мотивуючи вимогу тим, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї ж причини - за відсутністю належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно - вищевказане домоволодіння.

У судове засідання позивачі не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - голова Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивачів визнає, просить розглянути справу без участі її представника.

Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належав колгоспному двору, який складався з трьох осіб: ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р . , та позивачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожному члену цього колгоспного двору на праві власності, таким чином, належало по 1 / 3 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що підтверджується довідкою Калчевської сільської ради Болградського району Одеської області від 27.09.2018р. за №311 (а.с.20 );

- ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1 , видане 20.01.2017 року Калчевською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №79), після його смерті відкрилась спадщина на його майно ( а.с.12);

- згідно довідки Калчевської сільської ради Болградського району Одеської області від 27.09.2018р. за №311, спадкодавець ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з ним на день його смерті проживали його дружина - позивач ОСОБА_1 , та дочка ОСОБА_2 ( а.с.20);

- заповітом від 15.10.2012 року, що посвідчений секретарем Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області та зареєстрований у реєстрі за №89, - спадкодавець ОСОБА_3 заповідав ОСОБА_1 усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось;

- з технічного паспорту на садибний житловий будинок від 12.07.2018р. вбачається, що, спірне домогосподарство дійсно розташоване на АДРЕСА_1 (а.с.16-19);

- рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно №44207729 від 23.11.2018р., позивачу ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації його права власності на частину вказаної нерохомості через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.23);

- рішенням державного реєстратора №44206615 від 23.11.2018р., позивачу ОСОБА_2 відмовлено в реєстрації права власності її частини вказаної спірної нерухомості через відсутність правовстановлюючого документу на неї (а.с.24);

- постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори в місті Одеса від 12.11.2018 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тієї ж причини (а.с.22);

- з відповіді Одеського державного нотаріального архіву №631/01-20 від 20.02.2019р., вбачається, що спадкова справа щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . - заводилася, спадкоємцем його майна за заповітом є позивач ОСОБА_1 , яка вже на частину спадщини отримала свідоцтва про право на спадщину (12.12.2017р., р.№3-1255 і №3-1256, а.с.35,38), спадкова справа не містить інших заяв про прийняття зазначеної спадщини;

- відповідно до заяви представника Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що до правовідносин, які виникли до ухвалення 15.04.1991р. ЗУ «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року).

Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

За положеннями п.26 Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Ст.16 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. А статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи як члени колгоспного двору власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: АДРЕСА_1 та не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються їх права як власників користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку.

Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на вказані у позові частини вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, підтверджується вищевикладеними відомостями та доказами, дослідженими судом, що містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - судом не встановлено.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 316-319, 321, 328, 392, 1216-1218,1220-1223,1233-1236,1268,1270 ЦК України, ст.ст.1,2,12,13,76-84, 89,95, 247ч.2, 258-259,263-266,273,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом - право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , - яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , як за членом колгоспного двору, - право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , як за членом колгоспного двору, - право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково, - шляхом подання апеляційної скарги до Одеського Апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного тексту рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 02.04.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова