_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-2533/10
Провадження № 2-др/520/22/19
УХВАЛА

20.06.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Кириковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження заяву представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №2-2533/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа №2-2533/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За наслідком розгляду вказаної справи, 12 жовтня 2010 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення №7860 відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 99927 гривень 66 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» судові витрати у розмірі 999 гривень 28 копійок, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу у розмірі 30 гривень 00 копійок.

04 квітня 2019 року до суду надійшла заява представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №2-2533/10, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №1518 від 27.08.2007 року в сумі 17275 доларів 67 центів США.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 05 квітня 2019 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням чого, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.

У відповідності до довідки секретаря Київського районного суду міста Одеси від 18 квітня 2019 року, повідомлено, що матеріали цивільної справи №2-2533/10 знищено за спливом терміну зберігання.

З рішення Київського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2010 року по цивільній справі №2-2533/10 вбачається, що Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення № 7860 відкритого акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1518 від 27 серпня 2007 року у розмірі 17275,67 доларів США.

За наслідком розгляду вказаної справи, 12 жовтня 2010 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення №7860 відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 99927 гривень 66 копійок.

В мотивувальній частині рішення суду, судом зроблено висновок, що відповідно до розрахунку суми позову за кредитом,, станом на 17 листопада 2008 року у відповідача ОСОБА_1 заборгованість перед позивачем складає 17275,67 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 17 листопада 2008 року в розмірі 5,7843 грн. за 1 долар США складає 99927 грн.66 коп. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року при задоволені позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.

З урахувань викладеного, щодо пояснень позивача в обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення суду про те, що ним заявлялись вимоги про стягнення заборгованості у валюті доларах США, однак судом безпідставно стягнуто у гривні, суд вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з рішення суду, судом зроблено висновок у мотивувальній частині рішення суду, що заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором № 1518 від 27 серпня 2007 року складає у розмірі 17275,67 доларів США, однак у відповідності до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року, підлягає стягненню у гривневому еквіваленті.

Отже, з мотивувальної частини рішення суду вбачається, що судом фактично задоволені вимоги позивача та фактично стягнуто суму заборгованості в сумі у валюті доларах США, однак в гривневому еквіваленті.

На підставі викладеного вбачається, що судом під час розгляду цивільної справи №2-2533/10 були розглянуті усі позовні вимоги, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, надано висновок щодо розв`язання питання про розподіл судових витрат, у зв`язку з чим, заява заявника про ухвалення додаткового рішення суду задоволенню не підлягає.

У той же час, суд зазначає, що у резолютивній частині рішення суду, судом не зазначено, що стягненню підлягає заборгованість саме у валюті доларах США, а зазначено лише суму заборгованість у валюті гривні, який в свою чергу складає еквівалент 17275,67 доларів США про що судом зазначено в мотивувальній частині рішення суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», кошти є грошима в національній чи іноземній валюті. У ст.ст. 47 та 49 цього Закону визначені операції банків щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України, гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України, грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема в ч. 3 цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону № 606-XIV.

Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

У статті 53 Закону № 606-XIV закріплено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

На підставі викладеного суд вважає, що з огляду на зміст позовних вимог, судом під час ухвалення рішення суду було вирішено усі вимоги по суті спору, у зв`язку з чим відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення суду, а відтак заява заявника підлягає залишенню без задоволення, у той же час, суд вважає, що з метою належного виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 12 жовтня 2010 року по цивільній справі №2-2533/2010, заявнику необхідно звернутись до суду з заявою про роз`яснення рішення суду в порядку передбаченому ст. 271 ЦПК України.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №2-2533/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 20 червня 2019 року.

Головуючий Калініченко Л. В.