Ухвала

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 524/2860/17-ц

провадження № 61-400 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 липня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капітан Бевзюк Богдан Павлович, інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Деревянко Олег Миколайович, прокуратура Полтавської області, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 липня 2018 року змінено, збільшено розмір грошового відшкодування моральної шкоди з 2 000,00 грн до 10 000,00 грн та розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з 435,00 грн до 2 175,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2019 року відмовлено Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у відкритті касаційного провадження на оскаржувані судові рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

У березні 2019 року Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, Верховним Судом постановлено ухвалу від 12 лютого 2019 року про відмову у відкритті провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на ці самі судові рішення - рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 липня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенціївправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, Департамент патрульної поліції Національної поліції України скористався передбаченим законом правом на касаційне оскарження судових рішень у цій справі та є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого повторно подає касаційну скаргу на ті ж судові рішення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капітан Бевзюк Богдан Павлович, інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Деревянко Олег Миколайович, прокуратура Полтавської області, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 липня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь