Номер провадження: 22-ц/813/3928/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 495/10091/18

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач - перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Затоківської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , 2) державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортов Ігор Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Затоківської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, до ОСОБА_1 , державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігора Олександровича, про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, знесення самочинного будівництва та звільнення земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Прийомової О.Ю. 05 листопада 2018 року, про відкриття провадження у справі,

встановив:

У жовтні 2018 р. перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з вищезазначеним позовом (Т. 1, а. с. 2 10).

05.11.2018 р. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі (Т. 1, а. с. 37 38).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить вищевказану ухвалу скасувати. Постановити нове судове рішення про відмову у відкритті провадження у справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує, що спори про оскарження індивідуальних актів (рішень) державного реєстратора є публічно-правовими, а тому підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Керівник прокуратури не є належним позивачем, оскільки прокурор має звертатися до суду від свого імені та набуває статусу позивача, якщо відсутній державний орган уповноважений здійснювати функції держави в спірних правовідносинах. Такими органами є - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу Білгород-Дністровська місцева прокуратура вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення. Ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість ухвали.

Представник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури прокурор Кавун А.В. у судовому засіданні підтримала викладені у відзиві на скаргу доводи та вимоги.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ярошенко Г.Ю. в судовому засіданні такожзаперечувала проти апеляційної скарги. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення. Оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищезазначеного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, освідомленість учасників справи про її розгляд, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву подано із додержанням вимог ст. ст. 175 - 177 ЦПК України. Справа віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду (Т. 1, а. с. 37 38).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що цих висновків суд дійшов без порушень норм діючого законодавства.

У позові прокурором заявлено вимоги про: 1) визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова І.О. від 08.11.2017 р., індексний номер 38004826, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, а саме на будівлю магазину з кімнатами відпочинку, загальною площею 133,4 кв. м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; 2) скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 23244370 щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомості, а саме на будівлю магазину з кімнатами відпочинку, загальною площею 133,4 кв. м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; 3) зобов`язання ОСОБА_1 знести будівлю магазину з кімнатами відпочинку, загальною площею 133,4 кв. м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; 4) зобов`язання ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, що знаходиться під будівлею магазину з кімнатами відпочинку, загальною площею 133,4 кв. м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 2 - 10).

Як на підстави позову прокурор посилається на те, що спірну будівлю магазину не було введено в експлуатацію. Земельна ділянка під будівництво магазину не виділялась.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. ч. 1, 8 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», за правилами виключної підсудності подаються позови щодо нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без зміни їх призначення.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що прокурором заявлено вимоги про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, права власності на це нерухоме майно, яке знаходиться у Білгород-Дністровському районі Одеської області, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановлені ухвали про відкриття провадження у справі не порушено правила ні підвідомчості, ні підсудності справи.

Доводи апелянта про порушення судом вимог цивільного процесуального законодавства, які полягають в тому, що спори про оскарження індивідуальних актів (рішень) державного реєстратора є публічно-правовими, а тому підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів відхиляє, виходячи з вищевказаних положень діючого цивільно-процесуального законодавства та встановлених по справі обставин.

Доводи апелянта про те, що керівник прокуратури не є належним позивачем, оскільки прокурор має звертатися до суду від свого імені та набуває статусу позивача, якщо відсутній державний орган уповноважений здійснювати функції держави в спірних правовідносинах, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вбачається з позовної заяви прокурор звернувся з позовом в інтересах держави, в особі відповідних органів, а не як самостійний позивач.

Таким чином, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи позов, докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 листопада 2018 рокупро відкриття провадження у справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 22 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе