Справа №672/198/19
Провадження №2/672/261/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 р. м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку в порядку спрощеного провадження цивільну справу №672/198/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до відповідача, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач належним чином не забезпечує їх спільну дитину. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти за минулий час, а саме починаючи з 28.08.2015 року по 19.02.2019 року, посилаючись на те, що у вказаний період часу відповідач умисно ухилявся від сплати аліментів на дитину.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить позов задовольнити. Вказує, що у 2015 році відповідач умисно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, оскільки подав позов про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову в частині стягнення аліментів за період часу з 28.08.2015 року по 19.02.2019 року заперечили у повному обсязі з посиланням на те, що будь-яких умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів відповідачем здійснено не було. В решті позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін (їх представників), вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом об"єктивно встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.3).

З долученого до матеріалів справи рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 24.09.2015 року вбачаються наступні обставини (а.с.4-5).

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.05.2013 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів та ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.08.2015 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_4 , про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 йому повідомила, що він не являється батьком її дитини. В судовому засіданні ОСОБА_4 позов визнала у повному обсязі і підтвердила даний факт, що стало підставою для ухвалення судом рішення про задоволення позову.

24.09.2015 року судом, за заявою ОСОБА_2 , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.05.2013 року, ухвалено рішення, яким скасовано рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28.05.2013 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів (а.с.4-5).

В подальшому, рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.09.2018 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про визнання батьківства. Підставою для цього слугував висновок експерта за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи. Рішення набрало законної сили 29.10.2018 року. (а.с.6-8).

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме починаючи з 28.08.2015 року по 19.02.2019 року, суд приходить до висновку про безпідставність заявленного позову в цій частині виходячи із такого.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років (ч.1,2 ст.191 СК України).

В підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, позивач та її представник жодних доказів не подали.

Однак, представник позивача вважає, що сам факт звернення ОСОБА_2 до суду із позовом у 2015 році про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини свідчить про його умисні дії, спрямовані на ухилення від сплати аліментів.

Суд не може погодитись із такою позицією представника позивача.

Так, виходячи із положень ст.191 СК України, позивач має довести, що мали місце: а) дії відповідача щодо ухилення від надання утримання дитині; б) свої власні дії, спрямовані на одержання аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів у юридичній науці розуміють як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне чи часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплаті аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Ухилення від сплати аліментів завжди припускає винні навмисні дії (бездіяльність). Тому позивач має представити суду докази того, що у той чи інший спосіб відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання дитини.

Виходячи із аналізу обставин, що склались у справі, саме ОСОБА_4 своєю поведінкою, яка полягала у повідомленні ОСОБА_2 про те, що він не є батьком їх спільної дитини, а також у подальшому, при визнанні позову в судовому засіданні, ініціювала та сприяла появі відповідного позову та ухваленню судового рішення.

Суд не бере до уваги пояснення представника позивача про те, що визнання позову в даному випадку зі сторони ОСОБА_4 було вимушеним через матеріальну та моральну залежність від чоловіка, оскільки будь-які докази про це відсутні.

Крім того, ОСОБА_2 пояснив, що станом на час розгляду справи та ухвалення відповідного судового рішення вже декілька років він із ОСОБА_4 не проживали разом, а проживали в різних областях України, стосунків не підтримували.

Також, представник позивача не змогла надати зрозумілих пояснень з якою метою ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_2 про те, що він не є батьком її дитини. Крім того, протягом декількох років ОСОБА_4 цілком влаштовувала дана ситуація і судове рішення вона не оспорювала, що свідчило про визнання нею та цілковите усвідомлення даних обставин. Отже, протягом цього періоду часу позивач не вживала жодних дій, спрямованих на одержання аліментів з відповідача. Відповідний позов нею було подано лише у 2018 році.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що звернення ОСОБА_2 із позовом до суду у 2015 році про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини жодним чином не може свідчити про вчинення ним умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів.

Усвідомлення особою того, що він сплачує аліменти на утримання дитини, народженої не від нього, та бажання припинити такі виплати, не може свідчити про ухилення від сплати аліментів, а лише про захист особою своїх законних прав та свобод у визначений законом спосіб подання позову до суду.

Тим більше, сама поведінка ОСОБА_4 , а саме її повідомлення ОСОБА_2 що він не є батьком та подальше безумовне визнання позову, а фактично введення і ОСОБА_2 і суду в оману, безпосередньо є причиною ситуації, що склалась.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення аліментів на утримання дитини з дня пред`явлення позову, суд вважає їх підставними виходячи із такого.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріально не підтримує свою дитину, що проживає з матір"ю, а відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. .

Ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, відповідно до положень ст. 183 СК України визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Також, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги в цій частині визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого позову в цій частині та необхідності його задоволення.

Також, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 382 грн. 40 коп. пропорційно до задоволеної частини позову, виходячи із того, що було задоволено одну із двох вимог майнового характеру, що умовно становить 50 % позовних вимог (ч.1,6 ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 182,183, 191, 192 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати щомісяця аліменти в розмірі ј частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з усіх видів доходу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 Клинове Городоцького району АДРЕСА_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 19.02.2019 р. і до повноліття дитини.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави - 382 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Представник позивача : ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ,

Представник відповідача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення суду виготовлено 27.06.2019 року.

Суддя: