Справа №718/2259/19
Провадження №2/718/615/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31.10.2019 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.
секретаря - Пентелюк І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за законом після смерті батька є вона та відповідачі по справі, які спадщини не прийняли і на спадкове майно не претендують. Вона спадщину прийняла, проживає у спадковому будинку, проте, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому просила позов задовольнити.
Позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву про підтримання позову, про розгляд справу у її відсутності, про погодження на заочний розгляд справи.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не повідомивши причини неявки та не подавши заяв про розгляд справи за їх відсутності.
Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК).
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є: дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, проживає у спадковому будинку з 1994 року по даний час.
Наведене вбачається із змісту копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 від 30.07.2012 року, довідки виконкому Непорлоковецької селищної ї ради Кіцманського району від 06.05.2019 року за № 322 та від 16.08.2019 року за № 1468, копії технічної документації на житловий будинок 1967 АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).
Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як роз`яснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.
Обставини, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, житловий будинок знаходився у фактичному володінні померлого, але оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу будинок 1967 року побудови, прийняття в експлуатацію таких будівель на вказаний час не вимагалося, а записи в погосподарських книгах визнавалися як такі, що підтверджують право власності особи на майно, у зв`язку відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України , керуючись ст.ст. ст.ст. ст.ст.3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 141, 223, 259-265, 268, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, -
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно: житловий будинок (літ. А), загальною площею 45,08кв.м., житловою площею 18,40кв.м., житловий будинок (літ. Г), загальною площею 83,70кв.м., житловою площею 67,32кв.м., та господарські будівлі та споруди: сарай (літ. Б), літню кухню (літ. В), вбиральню (літ. Д), хвіртку, ворота, огорожу (№ 1,2,3.4), загальною вартістю будівель та споруд 218541 гривень, що розташовані в АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: