Справа № 186/936/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Першотравенський міський суд, Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

за участі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду зі скаргою, заінтересована особа Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області, на бездіяльність державного виконавця.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2014 року з ОСОБА_2 на його користь було стягнуто суму боргу в розмірі 17000,00 грн. та судові витрати по справі в розмірі 365,40 грн., а всього 17365,40 грн. На підставі зазначеного рішення, ним було отримано виконавчий лист, який 17 листопада 2015 року був предявлений (повторно) до примусового виконання до відділу ДВС Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області. 18 листопада 2015 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 49387774. 25 травня 2016 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачу. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2017 року було частково задоволено його скаргу та визнано дії головного державного виконавця ВДВС Першотравенського МУЮ Дніпропетровської області Гончаренко Г.М. неправомірними, визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця ВДВС Першотравенського МУЮ Дніпропетровської області Гончаренко Г.М. від 25 травня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу та зобовязано Першотравенський МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області здійснити заходи з примусового виконання виконавчого листа №186/936/14-ц від 15 вересня 2014 року, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області у спосіб та в порядку, які передбачені виконавчим документом та ЗУ «Про виконавче провадження». 02 березня 2019 року ним було отримано постанову начальника Першотравенського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 25 лютого 2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП №49387774 у звязку зі смертю боржника ОСОБА_2, яка померла 16 грудня 2017 року. Вважає, що вищезазначеною постановою підтверджується факт тривалої бездіяльності Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо виконання судового рішення у справі №186/936/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на його користь суми боргу в розмірі 17000,00 грн.

Просить суд визнати бездіяльність державного виконавця начальника Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 та стягнути на його користь з Першотравенського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області судові витрати по справі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 конкретизував заявлені в скарзі вимоги та прохав суд визнати бездіяльність державного виконавця начальника Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 за період часу, починаючи з травня 2016 року, з тих підстав, що державним виконавцем у порушення ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» не було проведено перевірку майнового стану боржника. Прохав суд задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Начальник Першотравенського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заявлені вимоги не визнав та пояснив, що до середини жовтня 2018 року виконавче провадження ВП №49387774 знаходилось у провадженні головного державного виконавця Першотравенського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 Під час перебування зазначеного виконавчого провадження у провадженні ОСОБА_4, останньою було зроблено всі необхідні запити та проведено всі виконавчі дії. Коли ОСОБА_4 звільнилась та передала йому дане виконавче провадження, йому залишалось лише його закрити у звязку зі смертю боржниці ОСОБА_2, тому йому не зрозуміло, чому заявник ОСОБА_1 оскаржує саме його дії.

У судове засідання 27 березня 2019 року начальник Першотравенського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 не зявився, про час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

15 вересня 2014 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок та в рахунок повернення судових витрат 365 грн.40 коп.

Рішення набрало законної сили 13 листопада 2014 року, та 25 листопада 2014 року ОСОБА_1 судом було видано виконавчий лист.

16 листопада 2015 року ОСОБА_1 предявив (повторно) виконавчий лист для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції.

18 листопада 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №49387774, згідно якої було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом №186/936/14-ц від 15 вересня 2014 року, виданим Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення боргу у сумі 17365,40 гривень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду до 26 листопада 2015 року.

У добровільному порядку боржник не виконала рішення суду.

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно №48185398 від 23 листопада 2015 року встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно запитів до центрального сервісу баз даних УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області підтверджується факт того, що у ОСОБА_2 відсутнє рухоме майно.

29 січня 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції ОСОБА_5 була винесена постанова у ВП №49387774 згідно якої, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, що також підтверджується витягом про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна №48857407 від 01 лютого 2016 року.

14 січня 2016 року державним виконавцем Гончаренко Г.М. було складено акт, по примусовому виконанню в/л №186/936, виданого 15 вересня 2014 року Першотравенським міським судом про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 17 365,40 гривень, з участю понятих ОСОБА_6, ОСОБА_7, в присутності боржниці ОСОБА_2, яким встановлено, що при виході за адресою боржниці, встановлено, що боржниця ніде не працює, знаходиться на 5 місяці вагітності, майно, на яке можливо звернути стягнення в квартирі відсутнє.

25 травня 2016 року головним державним виконавцем Першотравенського МВ ДВС ОСОБА_5 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №49387774, згідно якої виконавчий лист №186/936 від 15 вересня 2014 року, виданий Першотравенським міським судом Дніпропетровської області повернуто стягувачу.

Ухвалою Першотравенського міського суду від 18 вересня 2017 року визнано неправомірним та скасовано акт державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 14 січня 2016 року. Зобовязано Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснювати заходи з примусового виконання виконавчого листа №186/936/14-ц від 15 вересня 2014 року, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження». Ухвала набрала законної сили 26.09.2017 року.

09 жовтня 2017 року в.о. начальника відділу Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанови про скасування документу «Постанова про повернення виконавчого документу стягувану» від 25.05.2016 року, виданого ОСОБА_5 та про відновлення виконавчого провадження, якою було відновлено виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №186/936, виданого 15.09.2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 17365,40 грн.

В цей же день державним виконавцем було направлено запити до ПФУ, МВС України, ДФС України, на які 10 жовтня 2017 року отримано відповіді згідно яких фізична особа ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 пенсії не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює; фізичну особу-підприємця припинено; інформація про зареєстровані авто відсутня.

12 жовтня 2017 року державним виконавцем Клименко Н.М. сформовано інформаційну довідку №100237593, відповідно до якої у власності ОСОБА_8 знаходиться квартира №15 за адресою, Дніпропетровська область, м.Першотравенськ, вул. Горького,6, на яку згідно постанови державного виконавця ВДВС Першотравенського МУЮ від 29.01.2016р. накладено арешт та оголошено заборону на їх відчуження. Крім того зазначена вище квартира знаходиться в іпотеці, підстава договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», 2949, 08.12.2011 р.

22 січня 2019 року начальником відділу ОСОБА_3 було зроблено запит до відділу ДРАЦС, на який 18.02.2019 року отримано відповідь про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 16 грудня 2017 року.

25 лютого 2019 року начальником відділу ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку зі смертю боржника ОСОБА_2

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що державним виконавцем Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області була допущена бездіяльність в частині несвоєчасного відновлення виконавчого провадження, а саме у відповідність до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен відновити виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем рішення суду, яким постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана незаконною чи скасована. Так судом встановлено, що ухвала Першотравенського міського суду від 18 вересня 2017 року, якою було скасовано постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану, була отримана Першотравенським відділом ДВС 03 жовтня 2017 року, вх.№1330, а тому виконавче провадження повинно було бути відновлено не пізніше 04 жовтня 2017 року (день тижня середа), в той же час державним виконавцем виконавче провадження було поновлено лише 09 жовтня 2017 року ( день тижня понеділок).

Крім того державним виконавцем допущена бездіяльність в частині не проведення перевірки майнового стану боржника в порядку та терміни, які зазначені в ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 в частині визнання бездіяльності державного виконавця в період часу з травня 2016 по 03 жовтня 2017 року, так як в цей час виконавчий лист №186/936/14-ц не перебував на виконанні у Першотравенському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Розглядаючи вимоги ОСОБА_1 про відшкодування йому судових витрат по справі суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 138 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що повязані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Сума компенсації (відшкодування) за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати її розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі складає - 25,13 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1, при поданні позову до суду зазначив місцем своєї реєстрації м.Першотравенськ, вул.Чайковського,2/21, є пенсіонером та те, що судові засідання за скаргою відбувалися: 13.03.2019 р. з 09 год.30 хв. до 09 год. 56 хв.; 14.03.2019 р. з 09 год.00 хв. до 09 год.21 хв.; 20.03.2019 р. з 15 год. 00 хв. до 15 год. 48 хв.; 27.03.2019 р. з 15 год. 00 хв. до 15 год. 34 хв., суд приходить до висновку, що на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять пов'язані із явкою до суду в сумі 54 грн. 03 коп., згідно розрахунку: 25,13 грн.:60 хв. х 129 хв.

Що стосується заявлених вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відділу ДВС на його користь витрат, повязаних з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 934,05 грн., суд зазначає наступне.

Витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, відповідно до ч.1 ст.138 ЦПК України, несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року зі змінами від 28 лютого 2018 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту стороні, на користь якої ухвалено судове рішення та її представникові не може перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Згідно п.6 розділу 11 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 від 13 березня 1998 року з наступними змінами, відшкодовуються витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті. Відрядженому працівникові відшкодовуються витрати на проїзд транспортом загального користування (крім таксі) до станції, пристані, аеропорту, якщо вони розташовані за межами населеного пункту, де постійно працює відряджений працівник, або до місцеперебування у відрядженні. За наявності декількох видів транспорту, що зв'язує місце постійної роботи з місцем відрядження, адміністрація підприємства може запропонувати відрядженому працівникові вид транспорту, яким йому слід користуватися. У разі відсутності такої пропозиції працівник самостійно вирішує питання про вибір виду транспорту. Відрядженому працівникові відшкодовуються також витрати на проїзд міським транспортом загального користування (крім таксі) відповідно до маршруту, погодженого керівником, та на орендованому транспорті за місцем відрядження (згідно з підтвердженими документами).

Витрати на проїзд до місця призначення (відрядження) і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування.

Відповідно до положень ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

Реєстрація місця проживання/перебування особи так само як і зняття з реєстрації здійснюється на підставі добровільної заяви особи або її представника шляхом подання відповідної заяви разом з повним пакетом документів, перелік яких міститься в Законі України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

ОСОБА_1 зареєстрований у місті Першотравенську, а тому правові підстави для стягнення витрат, пов'язаних з його переїздом з міста Тернівки в судове засідання до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, відсутні, крім того пересувався заявник власним автомобілем, а не транспортом загального користування.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на його користь витрат, повязаних із його переїздом з міста Тернівки Дніпропетровської області до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.450, 451 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Клименко Наталі Миколаївни в несвоєчасному відновленні виконавчого провадження №49387774.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3, в частині невиконання останнім вимог ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 54 (пятдесят чотири) гривні 03 копійки.

В решті вимог за скаргою відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Кривошея С.С