Справа № 466/1920/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/2599/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Цап П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 червня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Страхова компанія» АХА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

15.03.13 року ПАТ «Страхова компанія» АХА» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь ПАТ «Страхова компанія» АХА» в порядку регресу 4 010,89 грн виплаченого страхового відшкодування та судові витрати.

Позові вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.04.2011 року близько 18.15 год. на перехресті пр. Чорновола - вул. Під дубом у м. Львові з вини відповідача, який, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги ПДР України, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю марки «Тойота», номерний знак НОМЕР_2 , було завдано технічних пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.05.2011 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На час ДТП автомобіль потерпілого був застрахований у АТ «АХА Страхування» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 15939Г-а/10лв(сх). Згідно страхового акту № 2011/V/OMOD04511/VESK08121 від 04.05.2011 року АТ «АХА Страхування» страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в сумі 4 010,89 грн., що пітверджується рахунком-фактурою. Враховуючи наведене, просив стягнути суму срахового відшкодування з відповідача в порядку зворотної вимоги (регресу), а також судові витрати.

Оскаржуваним рішенням позов ПАТ «Страхова компанія «АХА» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА» 4010,89 грн. в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку регресу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА» 229 грн.60 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що задовольнивши позовні вимогиАТ «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, суд першої інстанції необґрунтовано вважав належним доказом у справі відомості №8797444 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, долучені позивачем до позовної заяви, оскільки на бланку таких зазначено, що вони не можуть бути використані як доказ у суді. Крім того, зазначає, що позивачем до позовної заяви долучено фото-додатки, на яких відображено інший автомобіль, який не був учасником ДТП за участі відповідача. Вважає, що позивачем не було доведено належними та достатніми доказами розмір завданої автомобілю марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , шкоди. Зазначає, що неповне з`ясування судом обставин справи призвело до прийняття необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали з підстав, наведених у ній.

Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що станом на 2013 рік, розмір визначеної страховиком ПАТ «СК «АХА Страхування» шкоди, а відтак і розмір страхового відшкодування, був неспівмірним із завданими пошкодженнями транспортного засобу потерпілого. Однак, станом на 2019 рік така сума відповідає завданій ним шкоді.

Представник позивача ПАТ «СК «АХА Страхування» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки, покладається на його володільця.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна за своїм змістом норма закріплена у статті 27 Закону України «Про страхування».

Згідно із ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що 13.04.2011 року близько 18.15 год. відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 по пр. Чорновола - вул. Під Дубом в м. Львові, при повороті праворуч, не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Тойота», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується відомостями про обставини дорожньо-транспортної пригоди № 8797444 та довідкою ВДАІ від 15.04.2011 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.05.2011 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави.

Матеріалами справи встановлено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність потерпілого ОСОБА_3 , як власника наземного транспортного засобу - автомобіля марки «Тойота», номерний знак НОМЕР_2 була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування» відповідно до договору обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 28.10.2010 року № 15939Г-а/10лв(сх).

Згідно п. 22.3.10 договору обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 28.10.2010 року № 15939Г-а/10лв(сх), укладеного між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_3 , страховик має право після виплати страхового відшкодування пред`являти право вимоги відшкодування збитків до осіб, що винні в настанні страхового випадку (право регресу).

Встановлено, що відповідно до страхового акту № 2011/V/OMOD04511/VESK08121 від 04.05.2011 року АТ «СК «АХА Страхування» виплатило потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 4 010,89 гривень, розмір якого підтверджується рахунком-фактурою № Д-00004750 від 14.04.2011 року.

Враховуючи наведене, а також те, що в засіданні суду апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 не заперечив, що шкоду завдано з його вини, визначений страховою компанією розмір виплаченого потерпілому страхового відшкодування на сьогоднішній день відповідає розміру завданої ним матеріальної шкоди, доказів на спростування розміру визначеної страховиком шкоди відповідач суду не надав, а також, враховуючи, що оскаржуване рішення ухвалене у 2015 році, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Завалишина Юрія ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 червня 2013 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 31.10.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.