Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 718/1982/15-ц

провадження № 61-9556св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2016 року у складі судді Мізюка В. М. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Міцнея В. Ф., Владичана А. І., Лисака І. Н.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовна заява мотивована тим, що 12 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 051-2008-1918, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 8 672,00 євро зі сплатою 14,45 % річних на строк до 10 червня 2026 року.

12 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 051-2008-1919, за умовами якого ОСОБА_1 надано у борг 14 000,00 євро зі сплатою 14,45 % річних, з кінцевим терміном повернення до 10 червня 2026 року.

Того ж дня між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладені два договори поруки №№ 051-2008-1918-р, 051-2008-1919-р, відповідно до яких ОСОБА_2 зобов'язався відповідати за неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитних договорів від 12 червня 2008 року №№ 051-2008-1918, 051-2008-1919 відповідно.

У березні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» направило боржнику та поручителю вимоги про погашення заборгованості за кредитними договорами від 12 червня 2008 року за №№ 051-2008-1918, 051-2008-1919, які залишилися без виконання.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору від 12 червня 2008 року № 051-2008-1918 станом на 26 січня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 5 443,95 євро, у тому числі, сума дострокового стягнення кредиту - 5 419,85 євро, проценти - 24,10 євро.

Умови кредитного договору від 12 червня 2008 року № 051-2008-1919 ОСОБА_1 також належним чином не виконувала, у зв'язку із чим станом на 26 січня 2016 року у неї утворилась заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 8 411,32 євро, яка складається із суми дострокового стягнення кредиту - 8 102,29 євро та процентів - 39,03 євро.

На підставі викладеного ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051-2008-1918 у розмірі 5 443,95 євро та за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051-2008-1919 у розмірі 8 411,32 євро.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 липня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051?2008?1919 у розмірі 7 574,05 євро, що в еквіваленті 206 578 грн 43 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у межах цієї справи була проведена судово-економічна експертиза та 16 червня 2016 року складено висновок, згідно з яким станом на 01 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051-2008-1918 була погашена ОСОБА_1 у повному обсязі, а заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року станом на 10 лютого 2016 року складає 9 834,94 євро. Разом із цим у період з 10 лютого 2016 року по 10 червня 2016 року ОСОБА_1 сплатила на користь банку з метою погашення заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051-2008-1918 кошти у розмірі 405,04 євро та за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051-2008-1919 - 662,11 євро. Оскільки відповідно до висновку експертизи заборгованість за кредитним договором № 051-2008-1918 погашена, то суд взяв до уваги розрахунок заборгованості лише за кредитним договором № 051-2008-1919, яка відповідно до розрахунку банку становить 7 979,09 євро. Так як ОСОБА_1 у період з 10 лютого 2016 року по 10 червня 2016 року внесла кошти у розмірі 405,04 євро, які були зараховані банком на погашення кредитного договору № 051-2008-1918, який вже було погашено, то суд зарахував цю суму у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 051-2008-1919.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» відхилено.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 липня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції на підставі повного встановлення фактичних обставин справи та дослідження наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням висновку судово-економічної експертизи, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог банку. Доводи ПАТ «Універсал Банк» щодо ненадходження коштів для погашення кредиту, сплачених ОСОБА_1, спростовується висновком судово-економічної експертизи, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджується належними доказами у розумінні статті 60 ЦПК України 2004 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У листопаді 2016 року ПАТ «Універсал Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, поклавши в основу своїх рішень висновок судово-економічної експертизи, порушили вимоги статті 212 ЦПК України 2004 року. Квитанція про внесення ОСОБА_1 коштів на рахунок Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») для погашення кредиту у ПАТ «Універсал Банк» не є належним доказом того, що ці кошти дійсно були направлені на погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним 12 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 Відповідачі не просили суд витребувати у ПАТ КБ «ПриватБанк» інформацію про рух коштів за рахунками, а саме: як, коли і за яким курсом конвертовано кошти, внесені відповідачем для погашення кредиту у ПАТ «Універсал Банк», а суди ініціативу не проявили.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відповідачі не скористались своїм процесуальним правом подати відзив на касаційну скаргу банку.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Кіцманського районного суду Чернівецької області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 051-2008-1918, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 8 672,00 євро, зі сплатою 14,45 % річних на строк до 10 червня 2026 року.

12 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 051-2008-1919, за умовами якого ОСОБА_1 надано у борг 14 000,00 євро зі сплатою 14,45 % річних, з кінцевим терміном повернення до 10 червня 2026 року.

12 червня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладені два договори поруки №№ 051-2008-1918-р, 051-2008-1919-р, згідно з якими ОСОБА_2 зобов'язався відповідати за неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитних договорів від 12 червня 2008 року №№ 051-2008-1918, 051-2008-1919 відповідно.

У березні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» направило боржнику та поручителю вимоги про погашення заборгованості за кредитними договорами від 12 червня 2008 року за №№ 051-2008-1918, 051-2008-1919, які ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишили без виконання.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору від 12 червня 2008 року № 051-2008-1918 станом на 26 січня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 5 443,95 євро, у тому числі, сума дострокового стягнення кредиту - 5 419,85 євро та проценти - 24,10 євро.

Умови кредитного договору від 12 червня 2008 року № 051-2008-1919 ОСОБА_1 також належним чином не виконувала, у зв'язку із чим станом на 26 січня 2016 року утворилась заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 8 411,32 євро, яка складається із суми дострокового стягнення кредиту - 8 102,29 євро та процентів у розмірі 39,03 євро.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до частин другої та третьої статті 10 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 11 ЦПК України 2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частинами третьою й четвертою статті 60 ЦПК України 2004 року передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, заперечуючи проти заявлених ПАТ «Універсал Банк» позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами, останні заявили клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи.

Відповідно до висновку № 412 судово-економічної експертизи від 16 червня 2016 року заявлені ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 суми заборгованості не відповідають розрахунку заборгованості, наданому банком. Так, згідно із розрахунком ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитними договорами від 12 червня 2008 року №№ 051-2008-1918, 051-2008-1919 становить 15 558,74 євро, а за розрахунком судового експерта - 9 834,94 євро. Крім того, судовим експертом встановлено, що за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051-2008-1918 станом на 01 квітня 2014 року заборгованість погашена у повному обсязі, а за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051-2008-1919 станом на 10 лютого 2016 року заборгованість складає 9 834,94 євро, з яких: 9 717,92 євро - заборгованість за кредитом та 117,03 євро - заборгованість за процентами.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз'яснено, що при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити із того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Отже, досліджуючи висновок судово-економічної експертизи від 16 червня 2016 року № 412, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про те, що цей висновок узгоджується із умовами кредитних договорів та ґрунтується на нормах права.

За таких обставин суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051?2008?1918 станом на 01 квітня 2014 року погашена ОСОБА_1 у повному обсязі, а заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року № 051?2008?1919 складає 7 979,09 євро. Після 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 внесла 405,04 євро у рахунок погашення заборгованості за кредитом № 051?2008?1918, тому ця сума підлягає зарахуванню у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 051?2008?1919, у зв'язку із чим суди дійшли обгрунтованого висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором № 051?2008?1919 у розмірі 7 574,05 (7 979,09 - 405,04) євро.

Правомірним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що доводи апеляційної скарги ПАТ «Універсал Банк» ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому не вказують на незаконність оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права зводяться до переоцінки досліджених судами доказів, висновків судів не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів не встановила.

Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк