Номер провадження 2/521/1143/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.

при секретарі - Тимофієнко Н.М.,

за участю представника позивача - адвоката Поліщука С.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

23.11.2018 р. до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 . в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 з позовною заявою, яку було уточнено, і у якій просив визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/200 частки домоволодіння АДРЕСА_3 порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Поліщук С.С. підтримав зазначені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Крім того, ОСОБА_3 вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, що за своєю суттю є фактичним визнанням позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.02.2019 р. клопотання представника позивача - адвоката Поліщука С . С . про витребування доказів задоволено, витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алексєєвої О.В. належним чином завірену копію спадкової справи до майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд, перевіривши матеріали справи, та дослідивши надані докази, з врахуванням того, що відповідачем визнано позов, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7, 76)

Батьком вказано ОСОБА_7 на підставі заяви матері.

22.11.2016 р. відповідно до ст. 126 СК України прізвище батька та дитини змінено на «Биндю», про що свідчить Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 від 06.06.2018 р. (а.с. 76-77)

Згідно договору купівлі-продажу № 4370 від 27.03.1998 р., укладеного на Центральній одеській біржі, ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_3 купили в рівних частках 3/100 частин домоволодіння під № 6 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , що складається в цілому з п`яти житлових кам`яних будівель - А, Б, Д, Ж , В, житловою площею 555,96 кв.м., а також надвірних будівель: Н - сарай, г, г1, г2, Е, Ж1 - сарай, П - сарай, И - сарай, Ш, Щ - сарай, Л, О, С - сарай, М - вбиральня, № 1, 2 - огорожа, І - мощення, розташовані на земельній ділянці 1762 кв.м. Право власності зареєстровано в ОМБТІ та РОН за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в реєстровій книзі за № 3523 стор. 16 - кн. 60 доп. 27.03.1998 р. (а.с. 13-14)

Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, покупець передала ОСОБА_8 обумовлену в договорі купівлі-продажу грошову суму, а остання передала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 частку у домоволодінні, після чого покупці вселилася до нього.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Статтею 224 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 225 і 227 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Згідно ст. 47 ЦК УРСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згода щодо істотних умов договору між сторонами була досягнута, в наявності не було передбачених законом обмежень для укладання договору, який не містив протизаконних умов. Продавець ОСОБА_8 цей договір не оспорювала, позов про визнання договору недійсним не заявляла. Покупець за цим договором померла, що робить неможливим нотаріальне оформлення угоди.

Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР 1963 року майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Аналогічні положення встановлюються ЦК України від 16.01.2003 № 435-IV.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином, суд встановлює, що частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 становлять по 3/200 частки кожної.

ОСОБА_4 склала заповіт від 23.06.2017 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального окргугу Лутченко А.А., зареєстрований в реєстрі за № 1149, відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_2 (а.с. 5)

Відповідно до довідки (з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію) № 536 від 05.04.2018 р. у кв. 9 по АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 (а.с. 8)

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у віці 75 років померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (актовий запис 3257). (а.с. 4)

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_1 , який діяв від імені малолітнього сина ОСОБА_2 (а.с. 73)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2018 р. № 557/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_1 , відмовлено з причин ненадання правовстановлюючих документів на спадкове майно у зв`язку з їх втратою. (а.с. 10)

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК).

Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Таким чином, у спадкову масу після смерті ОСОБА_4 входить 3/200 частки домоволодіння АДРЕСА_2

ОСОБА_2. в установленому ЦК України порядку прийняв спадщину (ч. 3 ст. 1268 і ст. 1269) після смерті ОСОБА_4 , яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі зазначеного, суд визнає за ОСОБА_2 право приватної власності на 3/200 частки домоволодіння АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст.ст. 76, 263-265, 280 ЦПК України, -

С У Д

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) право приватної власності на 3/200 частки домоволодіння АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 25 березня 2019 року.

Повне рішення складено 25 березня 2019 року.

С У Д Д Я: