Справа № 589/3704/18
Провадження № 2/589/518/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 втратившими право користування квартирою №30 в будинку 5-А по вул. Онупрієнка в м. Шостка Сумської області. Свої вимоги мотивує тим, що він має на праві власності квартиру АДРЕСА_1. В цій квартирі позивач постійно проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_5 У належній позивачу квартирі також зареєстровані його дочка ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 В травні 2005 року відповідачка разом з дочкою виїхала з вищевказаної квартири забравши з особою особисті речі. З того часу відповідачі у вказаній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, житлом не цікавляться. Наразі реєстрація відповідачів у належній ОСОБА_1 квартирі змушує його нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та створює складнощі в отриманні субсидії.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу в його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявились, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі та прохали їх задовольнити, також прохали слухати справу за їх відсутності.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Шосткинської міської ради в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, та надавши їм відповідну оцінку суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам розяснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивач є власником квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 129 від 23 квітня 2008 року виданого виконавчим комітетом Шосткинської міської ради.

З довідки про склад сімї виданої ТОВ «Жилкомсервіс» вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 окрім власника житла зареєстровані: дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_2, онука ОСОБА_3 (а.с.11)

Відповідно до акту від 27 серпня 2018 року начальником ТОВ «Жилкомсервіс» та сусідами позивача ОСОБА_7, ОСОБА_8 засвідчено факт не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 з травня 2005 року по день складання акту.

28 лютого 2019 року до суду надійшли заяви від ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в яких вони зазначили, що позов ОСОБА_1 визнають в повному обсязі та просять його задовольнити.

З надісланих відповідачами до суду документів також вбачається, що вони є громадянами ОСОБА_9 Федерації та мають зареєстроване місце проживання на території ОСОБА_9 Федерації, про що свідчить копія паспорту виданого на імя ОСОБА_3 та на імя ОСОБА_2 (а.с. 33-34)

Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

З огляду на вищенаведене, позов про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню, оскільки позивачем реалізовано його право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а визнання позову відповідачами не суперечить закону та інтересам будь-якої особи.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_4, ІПН: НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації АДРЕСА_4) такими, що втратили право користування житлом, а саме: квартирою № 30 в будинку № 5-А по вул. Онупрієнка в м. Шостка Сумської області.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_4, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_2) судовий збір в сумі 1409 грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_10