Провадження № 2/641/141/2019 Справа № 641/2672/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу в порядку загального провадження за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті брата, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що після смерті її брата, ОСОБА_3 , залишилося спадкове майно у вигляді квартири загальною площею 18 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлому на підставі договору купівлі продажу від 23.03.2013 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском строку.

Позивачка вважає, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона є громадянкою РФ, підтримувала зв`язок з братом переважно по телефону, а в 2013 році втратила з ним зв`язок та була не обізнана про смерть брата,у зв`язку з чим просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини , як єдиної спадкоємиці після смерті брата, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 02 травня 2018 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений законом строк позивач усунув зазначені недоліки.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 травня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Харківської міської ради до канцелярії суду надав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи представника позивача по справі, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов не підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

З інформаційної довідки № 135180241 від 22.08.2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі продажу від 23.03.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. (а. с. 63).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 19 вересня 2017 року виданого Харківським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Харківській області. (а. с. 9).

Зі спадкової справи № 934/2017 року вбачається, що Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 грудня 2017 року ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 відмовлено, з причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Вимогами частини першої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Звертаючись до суду з позовом, позивач не надала належних та допустимих доказів того, що їй не було відомо про смерть її брата, а також доказів того, що її проживання за межами України в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень то правові підстави для визначення додаткового строку для ОСОБА_2 для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Крім того, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року, з яким погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення справи № 592/9058/17-ц (касаційне провадження № 61-200 св 18), якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Харківська міська рада, місце знаходження: м. Харків. м-н Конституції,7

Суддя: О. А. Курганникова