Справа № 524/3607/19
Провадження № 4-с/524/25/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Бондаренко Н.О.

за участю скаржника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ - Шамало Ю.О., стягувача ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ

До суду звернувся ОСОБА_1 із скаргою на дії державного виконавця Єгорової В.В. щодо визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Єгорової В.В. від 19.06.2018 року про відновлення виконавчого провадження ВП №4050100 щодо виконання рішення Автозаводського районного суду м Кременчука від 13.06.2003 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини зі усіх видів заробітку щомісячно, але не менше Ѕ частини неподаткового мінімуму доходів на дитину, починаючи з 10.06.2003 року і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування скарги зазначає, що 27.08.2004 року відкрито виконавче провадження.

28.11.2013 року державним виконавцем Заніною О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 4950 ЗУ «»Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

19.06.2018 року державним виконавцем Єгоровою В.В. відновлено виконавче провадження, яка на думку скаржника винесена за відсутності повноважень та законних підстав.

Наголошує, що виконавчі дії. А саме щодо накладення арешту, обмежень у праві виїзду за кордон, є незаконними

Вважає, що строк оскарження постанови від 19.06.2018 року ним пропущено з поважних причин, оскільки дізнався про її існування 20.05.2019 року при знайомленні з матеріалами виконавчого провадження.

У судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 скаргу підтримує, з підстав, що зазначені. Стверджував, що донька досягла повноліття, має власну сім`ю та претензій до нього не має. 13.09.2006 року кримінальне провадження за ч. 1 ст. 164 КК України закрито у зв`язку з примиренням з потерпілою. Не заперечував щодо наявної заборгованості по сплаті аліментів, але вважав, що оскільки донька проживала з ним, у зв`язку з цим відсутні підстави для виконання судового рішення.

Представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 скаргу підтримує, просить задовольнити, з підстав, що зазначені.

Представник Автозаводського ДВС Кременчуцького МУЮ- Шамало Ю.О. просить відмовити у задоволенні скарги. Зазначає суду, що державний виконавець Єгорова В.В., дії якої оскаржується звільнена. Підтримує письмовий відзив. Долучила матеріали виконавчого провадження. Стверджує, що при наявній заборгованості дії державного виконавця Заніної О.В. щодо закриття виконавчого провадження є незаконними, тому начальником Автозаводського ДВС Кременчуцького МУЮ Тітовою Ю.В. вказана постанова, у межах повноважень, скасована. Боржником ОСОБА_1 розмір заборгованості не оспорюється. Пояснила, що кореспонденція направляється йому за зареєстрованим місцем проживання.

Стягувач ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні скарги. Підтвердила наявну заборгованість. Пояснила суду, що народила дитину тому не цікавилась ходом виконавчого провадження. Батько коштів на утримання доньки не надавав, тому самостійно виховувала та утримувала доньку. Постанова про закінчення виконавчого провадження їй не направлялась. Усно, а останній раз у травні 2018 року письмово, зверталась до державного виконавця з вимогою повідомити по хід виконавчого провадження.

Представник стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_6 Н.С, просить відмовити у задоволенні скарги. Зазначає, що відсутній обов`язок стягувача цікавитись виконавчим провадженням, натомість обов`язок державного виконавця закрити виконавче провадження щодо стягнення аліментів лише у зв`язку з його повним виконавцем.

Суд, вислухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м Кременчука від 13.06.2003 року стягнуто з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини зі усіх видів заробітку щомісячно, але не менше Ѕ частини неподаткового мінімуму доходів на дитину, починаючи з 10.06.2003 року і до досягнення дитиною повноліття.

27.08.2004 відкрито виконавче провадження.

28.11.2013 державним виконавцем Заніною О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 4950 ЗУ «»Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Вказана постанова сторонам не направлялась.

22.05.2018 стягувач ОСОБА_3 звернулась з відповідною заявою щодо ходу виконання судового рішення. Крім іншого, стверджувала у заяві, що аліменти взагалі не сплачувались.

Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14.06.2018 року заборгованість на день повноліття дитини 21.09.2003 року становить 62 455, 75 грн.

14.06.2018 у відповідності до ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» в.о. начальником відділу Тітовою Ю.М. постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2013 року та зобов`язано державного виконавця вжити заходи, передбачені чинним законодавством.

19.06.2018 державним виконавцем Єгоровою В.В. відновлено виконавче провадження, яка направлена, зокрема боржнику ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання, але не отримана.

19.06.2018 боржнику ОСОБА_1 повідомлено щодо відновлення виконавчого провадження, направлено довідку про заборгованість та виклик до державного виконавця на 02.07.2018 року.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VІІ ЦПК України.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З наведених вище мотивів довід скарги щодо відсутності підстав виконувати рішення суду, оскільки дитина проживала з батьком, не ґрунтується на законі.

У скарзі заявник посилається на те, що проведений державним виконавцем розрахунок заборгованості з аліментів є неправомірним, а постанова про відновлення провадження протиправною, оскільки винесена державним виконавцем за відсутності повноважень, порушення прав існуванням постанов про тимчасові обмеження, з огляду на що постанова про відновлення провадження має бути скасована.

Згідно із частиною третьою статті 74 Закону України ?Про виконавче провадження? начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець при здійснення контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або іншій процесуальний документ (або їх частину), винесену у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку встановленому Законом.

Як встановлено судом за наявності заборгованості по сплаті аліментів, в межах повноважень, начальником відділу ДВС скасовано постанову та на підставі ст. 51 ЗУ України «Про виконавче провадження» виконавче провадження відновлено.

З огляду на викладене, жодних підстав для визнання дій державного виконавця неправомірними у скарзі не зазначено, а оскаржувані дії щодо винесення постанов про відновлення провадження, а в подальшому тимчасові обмеження та накладення арешту на майно були вчинені та прийняті відповідно до закону в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено. Вимога ж ОСОБА_1 про скасування постанови не ґрунтується на ОСОБА_8 .

Як зазначено скаржником, про порушення своїх прав він дізнався 22 травня 2019 року, із даною скаргою звернувся цього ж дня, тобто в межах десятиденного строку, передбаченого Законом.

Керуючись ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанов відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С.Предоляк