Дата документу 24.10.2019 Справа № 325/889/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 325/889/18Головуючий у 1-й інстанції Діденко Є.В. Повний текст рішення складено 20.08.2018 року.
Пр. № 22-ц/807/2597/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Кочеткової І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2018 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

15.06.018 року Банк поштою (а.с. 25) звернувся до суду із вищезазначеним позовом в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.04.2007 року станом на 30.04.2018 року у розмірі 33379,72 грн., яка складається з: 2537,69 грн. заборгованості за кредитом; 28376,33 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 400,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів: в сумі 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1565,70 грн. штрафу (процентна складова), від сплати якої на користь Банку відповідач у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 1762,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Аппалькову О.М. (а.с. 26).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с.32) у цій справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників цієї справи.

В автоматизованому порядку суддею Діденко Є.В. у цій справі замінено суддю Апалькову О.М. у зв`язку із тимчасовим переведенням останньої на роботу до іншого суду (а.с. 37-38).

Заочним рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2018 року (а.с. 45-47) позов Банку у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () суму заборгованості за кредитним договором б/н від 13.04.2007 року в розмірі 31314,02 грн., з яких: 2537,69 грн. заборгованість за кредитом; 28376,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку суму судового збору в розмірі 1656,28 грн.

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 13 червня 2019 року (суддя Васильцова Г.А. а.с. 76-77) заяву ОСОБА_1 про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду першої інстанції у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції в частині (фактично в частині задоволення позовних вимог Банку), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 93-96) просив рішення суду першої інстанції скасувати, відмовити у задоволенні позову Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31314,02 грн., стягнення судового збору у розмірі 1656,28 грн., стягнути з Банку на користь ОСОБА_1 всі понесені ним судові витрати: судовий збір у розмірі 2484,42 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., всього 4484,42 грн.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с.109).

Ухвалою апеляційного суду провадження у цій справі відкрито 03 вересня 2019 року (а.с.128).

В автоматизованому порядку суддею Подліяновою Г.С. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою хворобою останньої (а.с.126-127).

Ухвалою апеляційного суду (а.с.138) дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України.

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Банк подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 132-136).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що Банк погодився із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, у тому числі в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині задоволення позовних вимог Банку.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 лише в частині задоволення позовних вимог Банку.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення у відповідній частині нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Зміна судового рішення може полягати в…зміні його мотивувальної та резолютивної частин (ст. ст. 265 ч. 4, 376 ч. 4 ЦПК України).

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов Банку у цій справі частково на суму 31314,02 грн., керувався та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог Банку лише в частині їх задоволення.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись можна лише частково з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає лише частково.

Так, апеляційним судом встановлено, що з 21.05.2018 року Банк змінив назву з ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» на АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.41).

Банк у своєму позові у цій справі просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором за кредитним договором № б/н від 13.04.2007 року станом на 30.04.2018 року, яка у тому числі складається із 28376,33 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, від сплати якої на користь Банку відповідач у добровільному порядку ухиляється.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України при розгляді цієї справи не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи в частині вирішення питання про стягнення заборгованості за відсотками, пенею та комісією і строку дії вищезазначеного договору сторін і помилково не встановив, що станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції строк дії вищезазначеного кредитного договору сторін, який відповідає строку дії картки, закінчився ще 08.2017 року (довідка Банку а.с.85, яка надійшла поштою на адресу суду першої інстанції вже після постановлення ним ухвали суду про відмову у задоволенні заяви відповідача про перегляд вищезазначеного заочного рішення у цій справі, та яка може бути прийнята апеляційним судом на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України у цій справі, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження).

Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом до суду поштою 15.06.2018 року (а.с. 25).

Крім того, відповідач у суді першої інстанції при вирішенні його заяви про перегляд вищезазначеного заочного рішення заявляв про застосування строку позовної давності в якості відмови у задоволенні позову Банку у цій справі (заява а.с. 62), про застосування строку позовної давності відповідач також просив апеляційний суд (заява, додана до апеляційної скарги а.с. 97-98), оскільки зробити це у суді першої інстанції саме при розгляді цієї справи 20 серпня 2018 року він не міг від незалежних від нього причин, оскільки він був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.40,42), що узгоджується із вимогами ЦПК України, але відповідач не просив в апеляційній скарзі скасовувати рішення суду першої інстанції у цій справі на підставі ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України, а тому підстави для обов`язкового скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового у цій справі апеляційним судом відсутні.

В силу вимог ст. 267 ч. ч. 3-4 ЦК України сплив позовної давності загальної (трирічної - ст. 257 ЦК України) чи спеціальної (однорічної - ст. 258 ЦК України), про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Однак, апеляційним судом встановлено, що при вищевикладених встановлених фактичних обставинах цієї справи апеляційним судом, враховуючи остаточний строк для повернення тіла кредиту відповідачем на користь Банку настав лише 31.08.2017 року, подачу Банком позову до суду першої інстанції у цій справі поштою 15.06.2018 року (а.с. 25), а також те, що останній платіж з боку відповідача мав місце 16.12.2014 році, то позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості станом на день закінчення строку дії договору 31.08.2017 року за тілом кредиту у сумі 2537,69 грн. (розрахунок: 2462,18 грн. сальдо поточної заборгованості за кредитом + 75,51 грн. сальдо простроченої заборгованості за кредитом а.с.7) та процентами за користування кредитом за період з 15.06.2015 року по 31.08.2017 року у сумі 14119,92 грн. (а.с. 7) заявлені у цій справі в межах загального (трирічного) строку позовної давності для стягнення суми основного боргу, а тому підлягали задоволенню у цій справі у повному обсязі, що правильно зробив суд першої інстанції.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_2 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник не надали суду у цій справі належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень щодо відсутності у відповідача перед Банком за вищезазначеним договором заборгованості за тілом кредиту у сумі 2537,69 грн. та процентами за користування кредитом за період з 15.06.2015 року по 31.08.2017 року у сумі 14119,92 грн.

Разом із тим, ґрунтуються на законі вимоги відповідача ОСОБА_2 про те, що заборгованість за процентами за користування кредитом строком до 15.06.2015 року у сумі 1183,99 грн. (розрахунок а.с. 6 зворот) нарахована Банком поза межами трирічного (загального) строку позовної давності у цій справі, а тому суд першої інстанції мав відмовити в її стягненні у цій справі саме у зв`язку із пропуском Банкрм строку позовної давності для її стягнення.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі стороною відповідача апеляційному суду не надані.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Разом із тим, безпідставним є нарахування Банком будь-яких процентів, пені та комісії у цій справі відповідачу за вищезазначеним договором станом на 30.04.2018 року після закінчення строку дії договору 31.08.2017 року, тому суд першої інстанції мав відмовити у задоволенні позовних вимог Банку до відповідача у цій справі про стягнення процентів у сумі 12935,93 грн. (розрахунок: проценти станом на 30.04.2018 року у сумі 28376,33 грн. проценти станом на 31.08.2017 року у сумі 15440,40 грн., розрахунок Банку а.с. 7), комісії та пені у сумі 400,00 грн. (розрахунок: 31.01.2018 року 100,00 грн. + 28.02.2018 року 100,00 грн. + 31.03.2018 року 100,00 грн. +30.04.2018 року 100,00 грн., розрахунок Банку а.с.7), нарахованих за період після 31.08.2017 року по 30.04.2018 року (в межах позовних вимог Банку у цій справі а.с.3) за їх безпідставністю, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18), який суд першої інстанції мав враховувати в силу вимог ст. 264 ч. 4 ЦПК України.

Позовних вимог про стягнення сум на підставі ст. 625 ЦК України Банк до відповідача у цій справі не заявляв.

У зв`язку із чим, слід вважати остаточною сумою стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку у цій справі 16794,10 грн. заборгованості за вищезазначеним договором (розрахунок: 2537,69 грн. заборгованості за кредитом станом на 31.08.2017 року; 14119,92 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 15.06.2015 року по 31.08.2017 року) та 886,50 грн. судового збору (розрахунок: судовий збір, сплачений Банком при подачі вищезазначеного позову до суду першої інстанції 1762,00 грн. (а.с. 1) *сума задоволених позовних вимог Банку 16794,10 грн./ сума заявлених позовних вимог Банку 33379,72 грн.).

Таким чином, судом першої інстанції також безпідставно було стягнуто з відповідача на користь Банку в порядку ст. 141 ЦПК України судового збору на суму 769,78 грн. (розрахунок: стягнуто судом першої інстанції за рішенням суду з відповідача на користь Банку 1656,28 грн. пропорційно до суми задоволених вимог, а треба було 886,50 грн. пропорційно до суми задоволених позовних вимог (розрахунок: 1762,00 грн. судового збору* сума задоволених позовних вимог Банку 16794,10 грн./ сума заявлених позовних вимог банку 33379,72 грн.), 1656,28 грн. 886,50 грн.), тому рішення суду першої інстанції у цій справі у цій частині також підлягає скасуванню.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2018 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку суми заборгованості за кредитним договором б/н від 13.04.2007 року в розмірі 14119,92 грн. заборгованості за процентами, 400,00 грн. заборгованості за пенею та комісією і судового збору 769,78 грн. слід скасувати; ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог Банку до ОСОБА_1 у цій справі слід відмовити; в іншій частині рішення в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, слід залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

У зв`язку із чим, слід вважати остаточною у цій справі сумою стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку 16794,10 грн. заборгованості та 886,50 грн. судового збору.

Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 137, 141 ч. 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги відповідача частково при вищевикладених обставинах, він має право на стягнення з Банку:

- судового збору, сплаченого ним при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у розмірі 1151,99 грн. (розрахунок: сплачено відповідачем при подачі апеляційної скарги судового збору на загальну суму на суму 2643,00 грн. (2484,42 а.с. 92) +158,58 грн. (а.с.119) замість належного розміру судового збору на суму 2484,42 грн., враховуючи, що відповідач фактично оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі не повністю, а в частині задоволення позовних вимог Банку на суму 31314,02 грн., ст. 6 ч. 4 ЗУ «Про судовий збір», розрахунок: 2643,00 грн. *суму задоволених вимог Банку 31314,02 грн./ сума заявлених вимог Банку 33379,72 грн.; сума задоволених вимог апеляційної скарги відповідача 14519,92 грн. *судовий збір 2484,42 грн./сума рішення в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, 31314,02 грн.);

- витрат на професійну правничу допомогу 800,00 грн. (розрахунок: договір про надання правової допомоги відповідачу адвокатом Івашина А.А., копія а.с. 102, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Івашина А.А ОСОБА_3 , копія а.с. 103, розрахунок розміру винагороди адвоката від 02.07.2019 року на суму 2000,00 грн., а.с.104, акт надання правової допомоги а.с.105, квитанція до прибуткового касового ордеру від 02.07.2019 року про сплату відповідачем адвокату 2000,00 грн. оригінал а.с.106, ордер адвоката а.с. 107, з урахуванням співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю цієї справа, яка віднесена до категорії малозначних, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з урахуванням того, що справа розглядалась апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цієї справи, а у розрахунку розміру винагороди адвоката від 02.07.2019 року у тому числі безпідставно включено представництво 1 година у суді в режимі відеоконференції 1000,00 грн. (а.с.104), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт щодо складання апеляційної скарги на 4 аркушах (а.с.93-96), клопотання про застосування строку позовної давності на 2 аркушах (а.с.97-98), клопотання на 1 аркуші (а.с. 99); ціною позову 33379,72 грн., та задоволеними вимогами апеляційної скарги відповідача на суму 14519,92 грн. (розрахунок: 14119,92 грн. заборгованості за процентами + 400,00 грн. заборгованості за пенею та комісією)).

Зайво сплачений відповідачем при подачі вищезазначеної апеляційної скарги судовий збір у розмірі 158,58 грн. (розрахунок: 2643,00 грн. - 2484,42 грн.) може бути повернутий відповідачі апеляційним судом у подальшому за результатами розгляду відповідного клопотання відповідача в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір).

Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 133,137, 141, 367, 369, 371-372, 374- 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2018 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку суми заборгованості за кредитним договором б/н від 13.04.2007 року в розмірі 14119,92 грн. заборгованості за процентами, 400,00 грн. заборгованості за пенею та комісією і судового збору 769,78 грн. скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог Банку до ОСОБА_1 у цій справі відмовити.

В іншій частині рішення в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, залишити без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

У зв`язку із чим, вважати остаточною сумою стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () 16794,10 грн. заборгованості та 886,50 грн. судового збору.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані із розглядом справи апеляційним судом, у вигляді судового збору 1151,99 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 800,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 24.10.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кочеткова І.В.