Справа № 583/2542/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши матеріали за скаргою

представника боржника ОСОБА_1 адвоката Нежевело Валентини Вікторівни на дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Волошенка Олега Сергійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне територіальне управління юстиції у Сумській області, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій щодо неврахування сплати аліментів при здійсненні розрахунку заборгованості, визнання незаконним та скасувати розрахунок заборгованості та зобов`язання зарахувати сплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Нежевело В.В. звернулася зі скаргою на дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Волошенка О.С., в якій просила поновити строк звернення до суду зі скаргою, визнати неправомірними дії державного виконавця щодо підготовки та складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 4.06.2019 року за №14045, в якому за січень 2019 року вказано, що стягнуто суму аліментів в розмірі 1989 грн. Крім того, просила визнати незаконним та скасувати вказаний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, а також зобов`язати державного виконавця зарахувати за січень 2019 року суму фактично сплачених аліментів в розмірі 1020 грн. Також представник боржника просила постановити окрему ухвалу про вжиття заходів належного реагування на виявлені порушення норм чинного законодавства в межах виконавчого провадження №55140996.

Від імені боржника скарга підписана ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши матеріали скарги та доданих до неї документів, дійшов наступного висновку.

Розділом VI ЦПК України регулюються процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів.

Розділом VI ЦПК України та ст.432 ЦПК України не визначені конкретні вимоги до форми та змісту заяви про виправлення помилки у виконавчому листі.

Разом з тим, оскільки в розділі VI ЦПК України не визначено форму та зміст заяви про виправлення помилки у виконавчому листів, слід застосовувати аналогію права на підставі ч. 9 ст.10 ЦПК України, де передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

На думку суду вказана заява не відповідає вимогам ст.175, ст. 177 ЦПК України, а тому її необхідно залишити без руху.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У п. 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України вказано, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням п.п. 11 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Починаючи з 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено ст. 131-2.

Відповідно до ч. 3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з п.п. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Водночас, як передбачено ч. 2 ст. 60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

За правилом п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом правил п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

На думку суду, оскільки скарга на дії державного виконавця подана в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, тому ця справа не є малозначною в силу закону і не може бути віднесена судом до категорії малозначних як така.

Стосовно представника боржника ОСОБА_1 , яким вказано у скарзі ОСОБА_4 до скарги додано копію нотаріально посвідченої довіреності від 21.01.2019 року, однак вона не може бути прийнята судом до уваги та він не може бути допущений як представник по цій справі з урахуванням вище викладених підстав.

До скарги, яка підписана представником ОСОБА_3 додано копію ордеру №5, виданого 21.12.2018 року, який не містить даних про обсяг повноважень Нежевело В.В. та конкретних даних щодо договору про надання правової допомоги, з ким він укладений.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (частина 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно частини 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до пунктів 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 1 січня 2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро / адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро / адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро / адвокатським об`єднанням.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Слід також зазначити, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо подання скарги, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Відповідно до статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно з вимогами статті 62 ЦПК України ордер, який посвідчує повноваження адвоката як представника, подається в оригіналі. Відповідність оригінала копії ордеру може бути посвідчена підписом судді, після чого копія приєднується до матеріалів справи.

Можливості посвідчення відповідності оригіналу копії ордеру самостійно адвокатом положеннями ЦПК України і Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не передбачено.

За таких обставин до скарги потрібно надати суду оригінал документа, що підтверджує повноваження ОСОБА_3 здійснювати представництво інтересів ОСОБА_1 та подавати скаргу, а також подати до суду скаргу, підписану самим боржником.

Крім того, слід зазначити, що зі змісту скарги вбачається, що представник боржника просить визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04.06.2019 року №14045, при цьому взято вибірково розрахунок за один місяць - січень 2019 року. В той же час до суду подано іншу аналогічну скаргу, в якій представник боржника просить визнати незаконним та скасувати той же розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04.06.2019 року №14045, посилаючись на неправильно зараховану суму аліментів за червень 2018 року, хоч мова йде про одну і ту ж довідку-розрахунок заборгованості, що свідчить про недобросовісне використання своїх процесуальних прав в порушення норм ст.44 ЦПК України, так як по суті представник боржника оскаржує дії державного виконавця та просить скасувати один і той же розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04.06.2019 року за № 14045, в якій взято заборгованість за період з листопада 2017 року по травень 2019 року, яку боржник не позбавлений можливості оскаржити в одній скарзі. Тим самим представник боржника подаючи декілька різних скарг про скасування одного і того ж розрахунку заборгованості по аліментах за один і той же загальний період заборгованості з листопада 2017 року по травень 2019 року, виданий 04.06.2019 року № 14045 штучно створює таку загальну кількість справ у суді з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, розділивши їх по різним місяцям, що свідчить про зловживання процесуальними правами.

На думку суду, наведені обставини є підставою для залишення вказаної скарги без руху.

Слід також зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Викладене вище дає суду законні підстави для залишення скарги без руху та не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

За таких умов вважаю за необхідне залишити скаргу без руху та запропонувати боржнику усунути вказані недоліки. Приведену у відповідність до положень ЦПК України скаргу направити суду з копією та копіями доданих до неї документів для заінтересованих осіб, а стосовно представництва адвокатом інтересів боржника додати оригінал ордеру.

Роз`яснити, що в іншому разі скарга буде вважатися неподаною та повернута боржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Нежевело Валентини Вікторівни на дії державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Волошенка Олега Сергійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне територіальне управління юстиції у Сумській області, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними дій щодо неврахування сплати аліментів при здійсненні розрахунку заборгованості, визнання незаконним та скасувати розрахунок заборгованості та зобов`язання зарахувати сплату аліментів залишити без руху з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали, запропонувавши боржнику протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки, про що повідомити її.

Роз`яснити, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки скарги не будуть усунуті, скарга вважається неподаною і повертається боржнику.

Копію ухвали надіслати боржнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі 583/2542/19 на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud1813/.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Т.О. Ярошенко