Справа № 472/1188/18
Провадження №2/472/72/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

за участю секретаря

судового засідання - Крамарчук Л.Б.,

позивача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 смт. Веселинове цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_2 до Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

В обґрунутування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області помер її чоловік - ОСОБА_5, смерть якого було зареєстровано 05 серпня 1998 року Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області.

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. Позивач ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_5 перебувала з ним у шлюбі, тому отримала право на спадкування у першу чергу. Окрім неї, у покійного є син ОСОБА_3, який спадщину після смерті батька не прийняв, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Спадщину вона прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На виконання вимог чинного законодавства вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом.

У видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на житловий будинок нотаріусом їй було відмовлено.

Підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії слугувала відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, який був втрачений, у зв'язку з чим нотаріус видав їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Враховуючи те, що відновити втрачений правовстановлюючий документ на житловий будинок чи отримати новий взамін втраченого на сьогоднішній день не має можливості, вона звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заяву підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав та просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, висловив думку щодо можливості задоволення позовних вимог позивача.

Представник відповідача Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю.

Заслухавши вступне слово позивача ОСОБА_2, пояснення третьої особи ОСОБА_3, з урахуванням заяви представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області помер чоловік позивача - ОСОБА_5, смерть якого було зареєстровано 05 серпня 1998 року Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області (а.с - 10).

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. Позивач ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_5 перебувала з ним у шлюбі, тому отримала право на спадкування у першу чергу. Окрім неї, у покійного є син ОСОБА_3, який спадщину після смерті батька не прийняв, що підтверджується матеріалами спадкової справи №32/00 (а.с. - 54-66).

Спадщину позивач прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На виконання вимог чинного законодавства ОСОБА_2 звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом.

У видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на житловий будинок нотаріусом їй було відмовлено, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2018 року (а.с - 12).

Підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії слугувала відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, який був втрачений, у зв'язку з чим нотаріус видав їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендував звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.

Матеріалами спадкової справи №32/2000 (а.с. - 54-66) встановлено, що ОСОБА_5 заповіту не склав.

Відповідно до ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач на день смерті спадкодавця перебувала з ним у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. - 8), тому отримала право на спадкування за законом у першу чергу.

Спадщину позивач прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем підтверджується довідкою Подільської сільської ради №307 від 29.05.2018 р. (а.с. - 9), відповідно до якої ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, знятий з обліку як померлий. За цією ж адресою з померлим на момент його смерті проживала та була зареєстрована ОСОБА_2, дружина, з 24.04.1996 року по теперішній час.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивач прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, то спадщина належить їй з часу її відкриття.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, та що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою смт. Гуляйполе Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, яка має зареєстроване місце проживання та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 43,0 кв. м., загальною площею 77,7 кв. м.: літ. "А" - "житловий будинок", літ. "В" - "сарай", літ. "Дпд" - "погріб", літ. "Ж" - "вбиральня", літ. "К" - "сарай", літ. "Л" - "гараж", №6-9 - споруди, успадкований нею після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 11 березня 2019 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко