Справа № 597/378/19
Провадження № 2/597/73/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: судді Шевчук В.М.
за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.
представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до Добрівлянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно
11 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Добрівлянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на майно ОСОБА_3, ОСОБА_4.
Представник позивачки ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задоволити.
Представник відповідача Добрівлянської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак від сільського голови надійшла письмова заява, в якій він просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.
Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті 17.10.2012 року ОСОБА_3 згідно свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 141745 від 18.10.2012 року, оскільки за життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 15.12.2011 року секретарем Добрівлянської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 13, згідно якого на випадок смерті земельну ділянку, що належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ № 066704 заповів позивачці. Даний заповіт ніким не змінювався та не скасовувався.
Позивачка також є спадкоємицею за заповітом після смерті 03.12.2013 року ОСОБА_4 згідно свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 161910 від 04.12.2013 року, оскільки за життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 15.12.2011 року секретарем Добрівлянської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 14, згідно якого на випадок смерті земельну ділянку, що належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ № 066705 заповіла позивачці. Даний заповіт ніким не змінювався та не скасовувався.
Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Згідно довідок, виданих виконкомом Добрівлянської сільської ради №№ 119, 120 від 19.02.2019 року, позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину. Однак, листами приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 № 163/01-16, № 164/01-16 від 04.03.2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавців. Позивачці рекомендовано звернутися до суду.
Згідно оголошення в газеті Колос № 9 від 22.02.2019 року, втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 066704 на прізвище ОСОБА_3, вважати недійсним, втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 066705 на прізвище ОСОБА_4, вважати недійсним.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем Добрівлянською сільською радою суперечить вимогам закону.

За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка в порядку спадкування має право на земельні ділянки, що належали спадкодавцям ОСОБА_3, ОСОБА_4

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 197, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.16, 392, 1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Добрівлянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителькою с.Добрівляни вул.Слов`янська 15 Заліщицького району Тернопільської області, право власності на спадкове майно:

земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), площею 0,9700 га, вартістю 29224 (двадцять дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 57 копійок, що знаходиться за межами населеного пункту на території Добрівлянської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, після смерті 17.10.2012 року ОСОБА_3, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 066704 від 21.12.2009 року за реєстраційним № 04, кадастровий номер :01:001:0012;

земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), площею 0,9700 га, вартістю 29224 (двадцять дев`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 57 копійок, що знаходиться за межами населеного пункту на території Добрівлянської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, після смерті 03.12.2013 року ОСОБА_4, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 066705 від 21.12.2009 року за реєстраційним № 05, кадастровий номер :01:001:0013.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

ОСОБА_6