КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи: 756/3722/19
У Х В А Л А

25 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Ящук Т.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги та доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою та доповненням до апеляційної скарги, яка подана з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не надано документів, що підтверджують сплату судового збору (п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України).

В апеляційній скарзі представник скаржника просить зменшити розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 1 000 грн., посилаючись на те, що відповідач згідно з довідкою від 21.06.2019 року № 2106/19 отримує дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 4 173 грн. Також він здійснює щомісячно виплату аліментів та зобов`язаний виплачувати штраф у розмірі 101 497, 15 грн.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та зменшити розмір належного до сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 1,8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року №R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентна практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» , наголошує на тому, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи зазначені положення, судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки про доходи від 25.04.2019 року № 2504/19, виданої ОСОБА_1 , загальна сума доходу за період з травня 2018 року по квітень 2019 року становить 46 476 грн., тобто розмір середньомісячного заробітку становить 3873 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 6 цього Закону, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже, розмір судового збору належний до сплати за подання апеляційної скарги повинен становити 1921 грн. х 150% = 2881, 50 грн.

Разом з тим, враховуючи те, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити заявнику розмір судового збору до 1000 грн.

Отже, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 1000 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: УДКС у Солом`янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: 0024, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 , яке подане його представником ОСОБА_2 , про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги - задовольнити.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 1 000 грн.

Апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року- залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Суддя-доповідач: Т.І. Ящук