ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6091/19 Справа № 211/3604/17 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , який діє в інтересах ОСОБА_16 , на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 до Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про визнання незаконними дій щодо збільшення норми використання природного газу, про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам в квартирах індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивачізвернулися до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що згідно п. 2.1. Типового договору, ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам, в необхідних об`ємах (обсягах), а вони взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Сумлінно виконуючи всі умови даного договору, споживачі регулярно оплачували послуги за договором в терміни, визначені в рахунках, жодної заборгованості не мають. В листопаді 2016 року їм, споживачам, стало відомо, що для них відповідач в односторонньому порядку з жовтня 2016 року збільшив норму використання природного газу з 7,1 куб.м. на 18,3 куб.м. Після звернення до ПАТ «Криворіжгаз» було повідомлено, що працівниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення, згідно якого, споживачі відмовились від встановлення лічильника газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». У зв`язку з чим було винесено рішення про здійснення споживачам нарахувань за спожитий природний газ з 01.10.2016 року за граничними об`ємами споживання природного газу по 125 грн. 89 коп. на одну людину. У зв`язку з цим позивачі посилаються на те, що ПАТ «Криворіжгаз» необґрунтовано та незаконно в односторонньому порядку збільшив норму споживання природного газу для споживачів. Вказано, що в листопаді 2016 року на звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону №3533-VI. Листом ПАТ «Криворіжгаз» від 27.12.2016 року споживачам було відмовлено. Позивачі вважають таку позицію ПАТ «Криворіжгаз» неправомірною, та вважають, що забезпечити комерційний облік природного газу кожному споживачу будинку зобов`язане саме газорозподільне підприємство - ПАТ «Криворіжгаз» у термін до 01 січня 2018 року.

Також, позивачі просили визнати незаконним вказаний акт ПАТ «Криворіжгаз», визнати незаконним та скасувати рішення комісії ПАТ «Криворіжгаз», зобов`язати ПАТ «Криворіжгаз» поновити режим нарахування природного газу по нормі 7,1 куб.м. на людину, визнати за ними право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» та визнати, що ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язано за свій рахунок у термін до 01 січня 2018 року здійснити встановлення в їхніх квартирах індивідуальних газових лічильників як побутовим споживачам.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2019року позовні вимоги задоволено частково. Визнано за побутовими споживачами природного газу, позивачами, право на забезпечення індивідуальними лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз»; зобов`язано ПАТ «Криворіжгаз», за свій рахунок, в строк до 01 січня 2021 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам - позивачам; стягнуто з ПАТ «Криворіжгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. В решті позовних вимог - відмовлено.

З таким рішенням у відповідній його частині апелянти не погодилися та подали апеляційну скаргу, в якій просять частково скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове у відповідній частині, яким зобов`язати ПАТ «Криворіжгаз», за свій рахунок, в строк до 01 січня 2018 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу - позивачам; стягнути з ПАТ «Криворіжгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 25600,00 грн.; в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В своїй апеляційній скарзі апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Відповідач відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , який діє в інтересах ОСОБА_16 , - залишити без задоволення, а рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16 квітня 2015 року №1274 про видачу ліцензії на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, ПАТ «Криворіжгаз» видано ліцензію на господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривого Рогу (крім житлового масиву «Інгулець» Інгулецького району в м. Кривому Розі ) та Криворізького району Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз».

Встановлено, що позивачі у справі є або власниками, або зареєстровані та проживають у будинку АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з газопостачання за вказаною адресою.

11.11.2016 року позивачами були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу до ПАТ «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону №3533-VI.

Листом ПАТ «Криворіжгаз» від 19.12.2016 року Кд 1.44332-ЛВ-737-1216 позивачам було повідомлено про те, що планом не передбачено фінансування робіт із встановлення індивідуальних лічильників газу в кожній квартирі будинку АДРЕСА_1 , за кошти ПАТ «Криворіжгаз» та запропоновано врегулювати відносини щодо встановлення вузла обліку природного газу шляхом укладання відповідного договору.

12.10.2016 року працівниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення № 91, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: відмова від встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Даний акт про порушення 18.10.2016 року було розглянуто на засіданні діючої комісії ПАТ «Криворіжгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу та прийнято рішення про здійснення зміни режиму нарахування згідно граничних об`ємів споживання природного газу населенню за адресою: АДРЕСА_1 , у кількості 95 квартир.

07.09.2017 року на засіданні діючої комісії ПАТ «Криворіжгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу та споживачу, що не є побутовим було додатково переглянуто акт про порушення від 12.10.2016 року №91 з приводу відмови від встановлення ВОГ на багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та вирішено скасувати вищезазначений акт та рішення комісії від 18.10.2016 року. Крім того, комісією було відмінено нарахування за граничними нормами з 01.10.2016 року та виконано перерахунок згідно затверджених норм споживання природного газу у кількості 95 квартир.

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Встановлено, що позивачі є споживачами природного газу, а ПАТ «Криворіжгаз» - Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641 та 642 ЦК України на не визначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі ГРС.

Судом встановлено, що позивачі приєднались до вказаного Типового договору, оскільки щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ.

Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VІ «Права і обов`язки постачальника».

Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору ПАТ «Криворіжгаз» взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Згідно з додатком № 1 до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 грудня 2011 року №150 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу», в структурі тарифу затверджено витрати на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 куб. м природного газу, які становили 6,96 грн., а згідно з додатком № 1 до постанови від 27 вересня 2016 року №1625 у структурі тарифу витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за розподілені 1000 куб. м становлять 25,20 грн.

Зважаючи на те, що позивачі виконували обов`язок щодо сплати отриманих послуг, у тариф яких включено і вартість та роботи зі встановлення індивідуальних лічильників газу населенню, частково такі роботи відповідачем було здійснено, суд дійшов висновку, що вимоги статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» мають вищу юридичну силу, ніж рішення Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. А тому ці вимоги зобов`язують відповідача забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі.

Вирішуючи питання про те, за чий рахунок повинно проводитись фінансування робіт з оснащення лічильниками газу, суд керуючись частиною першою статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», встановив, що саме на відповідача покладений обов`язок встановлення лічильників газу і лише він повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт, а покладання такого обов`язку на споживачів є неправомірним. Разом з тим, як установив суд, відповідач не вживав жодних заходів для фінансування таких робіт за рахунок будь-якого бюджету.

Таким чином, на підставі наведеного вище, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачів щодо визнання за кожним з них права на забезпечення індивідуальними, безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» є обґрунтованими, а пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо врегулювання відносин із встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладання відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відмовляючи у задоволенні позову щодо зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» за свій рахунок здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників у термін до 01 січня 2018 року, суд першої інстанції посилався на те, що 19 січня 2018 року набрав чинності Закон України №2260-УІІІ від 21 грудня 2017 року, яким були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» щодо встановлення споживачам індивідуальних лічильників природного газу, зокрема, передбачено встановлення індивідуального лічильника споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року.

Крім того, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконним акту ПАТ «Криворіжгаз», що засвідчує відмову позивачів від встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на об`єкті по АДРЕСА_1 , визнання незаконним та скасування рішення комісії ПАТ «Криворіжгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу для позивачів, як побутових споживачів, та зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» поновити позивачам режим нарахування природного газу по нормі 7,1 куб.м. на людину, оскільки 07.09.2017 року на засіданні діючої комісії ПАТ «Криворіжгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутовому споживачу та споживачу, що не є побутовим акт про порушення від 12.10.2016 року №91 з приводу відмови від встановлення ВОГ на багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було скасовано, а також скасовано рішення комісії від 18.10.2016 року. Крім того, комісією було відмінено нарахування позивачам за граничними нормами з 01.10.2016 року та виконано перерахунок згідно затверджених норм споживання природного газу. Отже, фактичний об`єм спожитого природного газу за адресою позивачів визначається за нормами споживання природного газу. Таким чином, суд дійшов висновку, що предмет спору в даній частині позовних вимог на даний час відсутній.

Колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз», за свій рахунок, в строк до 01 січня 2021 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу - позивачам, а також в частині стягнення з ПАТ «Криворіжгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп., оскільки в іншій частині рішення суду апелянтами не оскаржується.

В своїй апеляційній скарзі апелянти посилаються на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення в частині зміни строку зобов`язання ПАТ "Криворіжгаз" за свій рахунок здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу з 01.01.2018 року на 01.01.2021 р. неправомірно вийшов за межі заявлених позовних вимог. Вказує, що в серпні 2017 року на час виникнення спірних правовідносин був чинним ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" в редакції зі змінами, внесеними Законом від 09.04.2015 року № 329-VIII. Відповідно до положень ст. 6 цього Закону суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року. Апелянти зазначають, що жодне положення ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" в редакції зі змінами, внесеними Законом від 21.12.2017 року № 2260- VIII не передбачають його зворотну дію в часі.

Колегія суддів не може погодитися із такими доводами апелянтів, як на підставу зміни строку здійснення встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу, оскільки це є власним тлумаченням апелянтів законодавства України, а тому не може бути підставою для скасування законного рішення суду.

Так, 21 грудня 2017 року N 2260-VIII було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які набрали чинності 19.01.2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку:

1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується:

тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року;

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачам у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ПАТ "Криворіжгаз" за свій рахунок здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників саме у термін до 01 січня 2018 року.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянтів щодо невірного розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В той же час, рішення суду, щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь держави жодним чином не впливає на інтереси позивачів у справі, які відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів» були звільнені від сплати судового збору за подання позовної заяви, а тому не понесли жодних витрат, пов`язаних з розглядом справи судом першої інстанції.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення у відповідній частині не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , який діє в інтересах ОСОБА_16 , - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2019року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова