Провадження №2/428/2551/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 , являючись колишнім власником квартири, не знявся з реєстраційного обліку в обумовлений договором купівлі-продажу строк і наразі значаться зареєстрованим у ній, чим порушує права позивача ОСОБА_1 , як власника квартири. Тому, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом і просить суд визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав.

У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири ННН № НОМЕР_1 , посвідченого 24.07.2019р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., реєстр №1290, ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_2 . Зазначене право власності зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №174998449 від 24.07.2019р.. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї №14901 від 24.07.2019р., виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Таким чином , у судовому засіданні було встановлено , що позивач ОСОБА_1 24.07.2019р. за договором купівлі-продажу квартири набула у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою залишився зареєстрованим колишній власник квартири відповідач ОСОБА_2 , який за даною адресою не мешкає. Оскільки у відповідності до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування зазначеним житловим приміщенням колишнього власника житла та припиняється разом з припиненням його права власності, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , ст.401, 406 ЦК України , ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович