Справа №359/1245/18
Провадження №2/359/268/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача Шаповал І.О.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

1. В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що вона працювала в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді диспетчера групи оператив-ного управління трансфером пасажирів та багажу. В листопаді 2017 року проводилось службове розслідування за фактами неодноразового перенесення дат вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost». В результаті проведення службового розслідування була виявлена причетність позивача до таких дій. Наказом президента ПрАТ «Авіакомпанії «МАУ» №33/п від 19 січня 2018 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я. Однак позивач категорично заперечує свою участь у перенесенні дат вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost». Крім того, ОСОБА_1 не уклала з відповідачем договір про повну матеріальну відповідальність, в її посадовій інструкції навіть відсутній обов`язок щодо збереження матеріальних цінностей. Ці обставини свідчать про те, що вона не є матеріально відповідальною особою та не може бути звільнена у зв`язку з втратою довір`я. Тому ОСОБА_1 просить суд поновити її на роботі в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу, а також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 2 березня 2018 року (а.с.24-25) було відкрито провадження в цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 квітня 2018 року (а.с.37-38) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 17 вересня 2018 року (а.с.102-103), було задоволено клопотання представника відповідача Шаповал І. О. про допит свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ІІІ. Позиції учасників цивільного процесу з приводу пред`явленого позову.

5. У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

6. Представник відповідача Шаповал І.О. не визнає позов та посилається на те, що ОСОБА_1 , використовуючи особистий ключ та пароль доступу, входила в систему «Amadeus» та неодноразово переносила дати вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost», з вересня-жовтня 2018 року на листопад 2017 року. У такий спосіб вартість 7 авіабілетів була зменшена з 4334 доларів США до 127 доларів США. Внаслідок таких дій ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» зазнала збитки в розмірі 4207 доларів США. Тому представник відповідача Шаповал І.О. просить суд відмовити у задоволенні позову.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

7. 30 червня 2016 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаду диспетчера з оперативного управління трансфером пасажирів. 1 лютого 2017 року вона була переведена на посаду диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу. Ці обставини підтверджуються копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , оформленої 20 березня 2012 року на ім`я позивача (а.с.7-10).

8. Наказом президента ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» №33/п від 19 січня 2018 року (а.с.11) ОСОБА_1 була звільнена з роботи на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я до неї.

9. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що регулюються главою ІІІ «Трудовий договір» КЗпП України.

V. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права.

10. Відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові кошти або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

11. Згідно з ч.1 ст.43 цього ж Кодексу розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

12. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче-оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

13. Згідно з ч.1 ст.2371 цього ж Кодексу відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

б. стала судова практика

14. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.28 постанови №9 від 6 листо-пада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, транспортуванням, розподілом тощо) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою.

15. Як роз`яснив Верховний Суд України в справі №6-100цс16, розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) без-посереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатись обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийняттям, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю і зберігання цінностей.

VІ. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо обслуговування позивачем матеріальних цінностей.

16. З пункту 2.2.11 посадової інструкції диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу №01.8.3-22.181 від 20 березня 2017 року (а.с.12-14, 69-72) вбачається, що до повноважень ОСОБА_1 відносилось переоформлення перевізних документів у разі вимушеної зміни маршруту (involuntary), внесення змін у бронювання пасажирів.

17. Продаж авіабілетів є основним джерелом доходів ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ». Тому перевізні документи відносяться до матеріальних цінностей відповідача. Переоформлення цих документів відноситься до обслуговування матеріальних цінностей. Крім того, зміна дати вильоту пасажира безпосередньо впливає на вартість авіабілета та прибуток відповідача. Тому наказом президента ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» №241 від 23 листопада 2016 року (а.с.53-57) диспетчер з оперативного управління трансфером пасажирів та багажу віднесений до посад, з якими авіакомпанія укладає письмові угоди про повну матеріальну відповідальність.

18. З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_1 відносилась до працівників, які без-посередньо обслуговували матеріальні цінності.

б. щодо винної поведінки позивача та втрати довір`я до нього.

19. На підставі наказу президента ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» №220 від 24 листопада 2017 року було проведено службове розслідування у зв`язку з підозрою диспетчерів групи оператив-ного управління трансфером та багажу у вчиненні шахрайських дій, пов`язаних з переоформлен-ням квитків, придбаних за наднизькими тарифами «Low cost», що призвело до значних фінансових втрат авіакомпанії.

20. З копії акту про результати службового розслідування від 19 грудня 2017 року (а.с.15-19), розрахунку матеріального збитку (а.с.64) та роздруківки з деталізованою інформацією щодо квитків та транзакцій по їх оплаті (а.с.66) вбачається, що ОСОБА_1 , використовуючи особистий підпис та пароль доступу, входила в систему «Amadeus» та неодноразово безпідставно переносила дати вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost», з вересня-жовтня 2018 року на листопад 2017 року. У такий спосіб вартість 7 авіабілетів була зменшена з 4334 доларів США до 127 доларів США. Внаслідок таких дій ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» зазнала збитки в розмірі 4207 доларів США, що в еквіваленті на грошову одиницю України становить понад 100000 гривень.

21. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вона працює в ПрАТ «Авіалінії «МАУ» та була безпосереднім керівником ОСОБА_1 . Для того, щоб ОСОБА_1 могла працювати в системі «Amadeus» та здійснювати переоформлення перевізних документів, їй був надісланий особистий підпис. Вона самостійно створила відомий тільки їй пароль доступу. Іншому працівнику авіакомпанії цей пароль не був відомий, оскільки кожний диспетчер групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу має свій особистий підпис та відомий тільки йому пароль доступу. За розголошення цієї інформації він несе персональну відповідаль-ність. В листопаді-грудні 2017 року в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» було проведено службове розслідування, в результаті якого стало відомо про те, що одразу три диспетчери групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу здійснювали безпідставне переоформ-лення перевізних документів. Одним з таких диспетчерів була ОСОБА_1 . Вона не повідомила про причини зміни нею дат вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost».

22. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вона працює в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді менеджера внутрішнього аудиту. Наприкінці 2017 року була виявлена істотна нестача грошових коштів, отриманих від продажу перевізних документів. В результаті проведення аудиту стало відомо про те, що вказана нестача грошових коштів була обумовлена численними перенесеннями дат вильоту за авіабілетами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost». Тому в листопаді-грудні 2017 року було проведено службове розслідування, в результаті якого виявилось, що одразу три диспетчери групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу безпідставно змінювали дати вильоту з вересня-жовтня 2018 року на листопад 2017 року. У такий спосіб вказані диспетчери фактично сприяли пасажирам у незаконному придбанні за наднизькою ціною перевізних документів, які в дійсності коштували повну вартість. Загальний розмір збитків, заподіяних авіакомпанії діями диспетчерів групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу, перевищував 30000 доларів США. Одним з таких диспетчерів виявилась ОСОБА_1 Вона не змогла пояснити причину неодноразової зміни дат вильоту. Та обставина, що саме позивач, а не інша особа входив в систему «Amadeus» та здійснював переоформлення перевізних документів, безумовно підтверджується тим, що вказані дії були вчинені за допомогою паролю доступу, відомого тільки ОСОБА_1 , та надісланого їй особистого підпису.

23. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що вона працює в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді директора дирекції з обліку продажу авіабілетів. В результаті проведення службового розслідування стало відомо про те, що ОСОБА_1 неодноразово змінювала дати вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost», з 2018 року на 2017 рік. Всі авіабілети були оплачені з однієї і тієї ж платіжної картки. Ці обставини свідчили про те, що переоформлення перевізних документів було обумовлено не помилкою позивача, а його недобросовісною поведінкою. Сама ОСОБА_1 не змогла пояснити причини неодноразової зміни дат вильоту. Для того, щоб вона могла ввійти в систему «Amadeus», їй був надісланий особистий підпис. Вона самостійно визначила тільки їй відомий пароль доступу. Ці обставини повністю виключають можливість переоформлення перевізних документів іншою особою від імені позивача. Для того, щоб працювати в системі «Amadeus», не обов`язково навіть перебувати на робочому місці. ОСОБА_1 мала можливість ввійти в цю систему та змінити дату вильоту з будь-якого іншого комп`ютера.

VІІ. Висновки суду.

24. Аналіз наведених доказів безумовно свідчить про те, що ОСОБА_1 була праців-ником, який безпосередньо обслуговував матеріальні цінності. Неодноразові зміни дат вильоту відбувались за допомогою особистого підпису позивача та визначеного їм пароля доступу. Ці обставини переконливо свідчать про винну поведінку ОСОБА_1 . Внаслідок такої поведінки ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» зазнало збитки в розмірі 4207 доларів США, що в еквіваленті на грошову одиницю України становить понад 100000 гривень. Тому звільнення ОСОБА_1 з роботи у зв`язку з втратою довір`я до неї повністю відповідає п.2 ст.41 КЗпП України.

25. Зокрема, з копії листа голови профспілки Авіакомпанії «МАУ» №09-21-10/зв від 10 січня 2018 року (а.с.74) вбачається, що на засіданні, проведеному 9 січня 2018 року, профспілковий комітет надав відповідачу згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я до неї.

26. З огляду на це суд вважає, що підстави для поновлення позивача на роботі в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 належить відмовити.

27. У зв`язку з тим, що підстави для поновлення позивача на роботі відсутні, відсутні також підстави для стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Тому у задоволенні позову в частині цих вимог ОСОБА_1 належить відмовити також.

VІІІ. Доводи позивача, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

28. Дійсно, в матеріалах цивільної справи міститься копія акту про відмову працівника щодо підписання договору про повну матеріальну відповідальність (а.с.59). З цього письмового доказу вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від укладення з відповідачем договору про повну матеріальну відповідальність. Водночас, ця обставина може бути підставою лише для відмови у стягненні з позивача заподіяних збитків в повному обсязі та жодним чином не перешкоджає звільненню ОСОБА_1 з роботи у зв`язку з втратою довір`я до неї. Тому суд критично оцінює посилання позивача та його представник ОСОБА_2 на цю обставину, яка не має жодного значення для правильного вирішення спору. Крім того, достовірність їх доводів про те, що переоформлення перевізних документів могли бути здійснення іншою особою, а не ОСОБА_1 , спростовуються показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Повний текст рішення суду складений 18 липня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець