Дата документу 01.04.2019
Справа № 2-470/10
Провадження № 4-с/334/18/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 у виконавчому проваджені ВП №44053939. У скарзі просить суд:

- визнати дії державного виконавця неправомірними, визнати недійсною та скасуватипостанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчоїслужби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 22.12.2018 увиконавчому проваджені № 44053939 про арешт майна ОСОБА_1(паспорт серія СВ №004355, виданий Орджонікідзевським РВУМВС України в Запорізькійобласті 16.06.1999, ІНН №, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. кв. 61) в частині накладення арешту на майно в межах суми 726044,18 грн., яка невідповідає фактичній сумі заборгованості Боржника перед Стягувачем;

- визнати дії державного виконавця неправомірними, визнати недійсною та скасуватипостанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчоїслужби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 22.12.2018 увиконавчому проваджені № 44053939 про арешт майна ОСОБА_1(паспорт серія СВ №004355. виданий Орджонікідзевським РВУМВС України в Запорізькійобласті 16.06.1999. ІПН №. зареєстрований за адресою: м. Київ. вул. ОСОБА_4.62/28. кв. 61) в частині накладення повторного стягнення виконавчого збору, який вжестягнено та погашено в повному обсязі в межах проведення єдиного виконавчогопровадження;

- зняти арешт з майна ОСОБА_1 (паспорт серія СВ №004355,виданий Орджонікідзевським РВУМВС України в Запорізькій області 16.06.1999, ІНН№30255081 13, зареєстрований за адресою: м. Київ. вул. ОСОБА_4. 62/28. кв. 61) в межахсуми 726044.18 грн.;

- визнати бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділудержавної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 у виконавчому проваджені № 44053939 при винесені постанови про арешт майнаборжника від 22.12.2018 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_1 (паспорт серія СВ №004355. виданий Орджонікідзевським РВУМВС Українив Запорізькій області 16.06.1999. ІН №. зареєстрований за адресою: м. Київ. вул. М. Краснова, 62/28. кв. 61) в межах суми 726044.18 грн. яка не відповідає фактичній сумізаборгованості Боржника перед Стягувачем, у вигляді не проведення перевірки станувиконання рішення боржником та зобов'язати усунути порушення шляхом проведенняперерахунку суми боргу, що потребує стягнення на момент винесення постанови про арештмайна боржника та інших документів, повязаних з виконавчим провадженням № 44053939.

ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Представник ВАТ «Ощадбанк» в судовому засіданні проти скарги не заперечувала та надала свої пояснення.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга предявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що Ленінським районним судом міста Запоріжжя 30.06.2010 видано виконавчий лист у справі № 2-470/10 на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-470/10 від 16.02.2010 про стягненню з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк», філії Шевченківського відділення м. Запоріжжя (МФО 373072, ) заборгованості за кредитним договором у сумі 657810,16 грн., судові витрати по оплаті судового збору - у розмірі 1700,00 грн., а також витрати на ІТЗ судового процесу - у розмірі 30,00 грн. Загальна сума стягнення за вищезазначеним виконавчим листом складає 659540,16 грн.

Відповідно до відмітки державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 28.05.2013 на виконавчому листі про виконання рішення суду - з ОСОБА_1 стягнуто боргу на користь стягувана у сумі 169587,98 грн. та виконавчого збору - 19259,77 грн. Відповідно до відмітки державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 18.06.2014 ОСОБА_5, залишок суми боргу складає - 489952,18 грн., а виконавчого збору - 46694,24 грн. Інші витрати стягнуто в повному обсязі.

Постановою з примусового виконання головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_6, надісланою на адресу місця працевлаштування ОСОБА_7 (Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ, вул. О. Гончара, 55) та стягувача (ВАТ «Ощадбанк») від 17.07.2014 у виконавчому проваджені ВП № 44053939, звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у вигляді щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати боржнику, після відрахування податків, в розмірі 20 % щомісячно до повного погашення боргу у сумі 489952,18 грн. та виконавчого збору - 46694,24 грн.

На виконання зазначеної постанови з примусового виконання починаючи з 01.10.2014 з ОСОБА_1 щомісячно здійснюється утримання в розмірі 20 % з усіх видів заробітку (доходу) для погашення боргу перед стягувачем та суми виконавчого збору та станом на 31.12.2018 всього з нього утримано 126045,08 грн., а саме: сума утриманого основного боргу - 79295,81 грн.; сума утриманого виконавчого збору - 46749,27 грн.

Враховуючи зазначене, станом на 21.12.2018 фактична сума основного боргу, що підлягає стягненню становить 410656,37 грн.. Заборгованість за сплату виконавчого збору відсутня, стягнення перевиконано на 55,03 грн. по технічним причинам при списанні коштів.

Одночасно, зазначена інформація, щодо щомісячного утримання коштів для погашення боргу підтверджується і самим Стягувачем під час його звернення до суду, що відображено в тексті ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2018 у справі № 2-470/10, провадження № 4-с/334/30/18 за скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, а саме зазначено: «Починаючи з 01.11.2014 та по сьогоднішній день на рахунок Банку надходять кошти, які утримуються із заробітної плати боржника.».

Крім того, доказами виконання постанови державного виконавця про звернення стягнення на всі види доходу боржника на виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-470/10 від 30.06.2010 у виконавчому провадженні № 52030444 від 24.08.2016 є платіжні доручення, що підтверджують фактичне щомісячне виконання зобов'язань Боржником за період 29.10.2014 - 20.12.2018. засвідчені Департаментом економіки і фінансів ДСНС України, а також копії інших вищезазначених документів, зокрема рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-470/10 від 16.02.2010; виконавчого листа Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-470/10 від 30.06.2010; постанови з примусового виконання головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_6 від 17.07.2014; довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій про суму утримань від 11.01.2019 № 26-2-7/02; ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2018 у справі № 2-470/10, провадження №4-с/334/30/18; запиту державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 28.02.2018 № 44053939/8; листа ДСНС України від 26.03.2018 № 03-4075/206; платіжних доручень про утримання з ОСОБА_1 на виконання виконавчого провадження ВП № 44053939 від 17.07.2014р., згідно яких станом на 31.12.2018 (за період з 01.10.2014 по 21.12.2018) всього утримано 126045,08 грн., в тому числі: сума утриманого виконавчого збору - 46749,27 грн.; сума утриманого основного боргу перед ВАТ «Ощадбанк» 79295,81 грн.

Враховуючи вищевикладене, державним виконавцем встановлено місце роботи боржника, накладено стягнення на всі види його доходу, за місцем працевлаштування здійснюються щомісячні утримання з доходів боржника у повному обсязі та у спосіб передбачений постановою про примусове виконання про що державний виконавець був повідомлений та мав можливість встановити цей факт в ході виконавчого провадження.

Проте, незважаючи на вищевикладене, державним виконавцем Чорним В.В. винесено постанову про арешт майна боржника від 22.12.2018 ВП № 44053939, якою накласти арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 726044,18 гри., причинами його накладення якого зазначено: «в звязку з не сплатою боржником заборгованості згідно виконавчого документа, для забезпечення належного виконання рішення органом державної виконавчої служби, виникла необхідність у накладенні арешту. Положеннями п.3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на все майно боржника або на окремі речі. Статтею 27 вказаного Закону визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом, п. 4 ст. 42 Закону передбачено, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувану чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення. Отже необхідним вбачається накласти арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору».

Про факт накладення арешту на все його майно ОСОБА_1 дізнався лише 16.01.2019р., при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження .

10.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділення № 1 у м. Києві АТ «ОСОБА_8 Аваль» для зясування обставин та отримання інформації відносно стану рахунків відкритих в зазначеній установі на своє імя, де йому були надані копії постанови державного виконавця Шевченківського РВДВС міста Києва про арешт коштів боржника від 27.12.2018 ВП № 44053939 та супровідного листа Шевченківського РВДВС міста Києва до неї від 27.12.2018 № 44053939/8.

При цьому неможливо встановити з яких саме частин боргу розрахована сума накладення арешту в розмірі 726044,18 грн., зазначена державним виконавцем в постанові, оскільки, якщо державний виконавець розрахував цю суму шляхом додавання до загальної суми боргу за виконавчим листом від 30.06.2010 (659540,16 грн.) 10 % від неї на утримання виконавчого збору (65954,02 грн.), то незрозуміло, до яких платежів слід віднести надмірно нараховані 550,00 грн. при цьому, постанова про стягнення виконавчого збору у матеріалах виконавчого провадження та в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня

Крім того, державним виконавцем при винесені постанови про арешт майна не взято до уваги, що сума виконавчого збору у розмірі 65954,02 гри. вже була накладена на загальну суму боргу Скаржника під час відкриття зазначеного виконавчого провадження Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції та стягнута з Боржника в повному обсязі, що підтверджуються відмітками державних виконавців на виконавчому листі суду від 30.06.2010 (розмір здійсненого станом на 28.05.2013 стягнення виконавчого збору - 19259,77 грн., залишок суми виконавчого збору станом на 18.06.2014 складає 46694,24грн.);постановою головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_6 від 17.07.2014 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (зазначена сума боргу за виконавчий збір 46694,24 грн.);вищезазначеними платіжними дорученнями ДСНС України про щомісячне утримання 20 % грошового забезпечення Боржника для погашення заборгованості перед Стягувачем та суми виконавчого збору;довідкою ДСНС України від 11.01.2019 № 26-2-7/17 про стан утримання суми боргу перед Стягувачем та про утримання в повному обсязі суми виконавчого збору за даним виконавчим провадженням (з переплатою на 55.03 грн. по технічним причинам при списанні коштів).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, згідно з п. 7 ч. З ст. 18 зазначеного Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

В той же час, відповідно до пункту 21 зазначеної частини статті Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Статтями 8, 9 ОСОБА_9 України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_9 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_9 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_9 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_9 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно статті 43 ОСОБА_9 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97, ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що в межах зазначеного виконавчого провадження з боржника вже щомісячно утримуються кошти в розмірі 20 % від всіх доходів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для зарахування заробітної плати та соціальної допомоги, унеможливлює своєчасне отримання заробітної плати та інших виплат боржнику, що призводить до порушення його конституційних прав.

Також державним виконавцем при винесені постанови про арешт майна не взяте до уваги, що неодноразово підтверджено та свідчить про його бездіяльність, зменшення суми основного боргу на 247153,79 грн., повного погашення суми виконавчого збору та інших витрат, які були стягнуті за період з 30.06.2010 по 21.12.2018р., натомість, накладено арешт на майно в межах суми, що навіть перевищує загальну суму боргу в повному обсязі. .

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1. ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Таким чином, винесення постанови про арешт коштів боржника в межах суми 726044,18 грн., а не тієї суми, що підлягає стягненню на момент винесення постанови про арешт майна станом на 22.12.2018р. в розмірі 410656,37 грн., свідчить про бездіяльність державного виконавця щодо перевірки стану виконання рішення боржником.

Відповідно до ст. 451 ч.2 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати дії державного виконавця неправомірними, визнати недійсною та скасуватипостанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчоїслужби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 22.12.2018 увиконавчому проваджені № 44053939 про арешт майна ОСОБА_1(паспорт серія СВ №004355, виданий Орджонікідзевським РВУМВС Українив Запорізькій області 16.06.1999, ІПН №, зареєстрований за адресою: м. Київ. вул. М. Краснова, 62/28. кв. 61) в частині накладення арешту на майно в межах суми 726044,18 грн., яка невідповідає фактичній сумі заборгованості Боржника перед Стягувачем.

Визнати дії державного виконавця неправомірними, визнати недійсною та скасуватипостанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчоїслужби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 від 22.12.2018 увиконавчому проваджені № 44053939 про арешт майна ОСОБА_1 (паспорт серія СВ №004355, виданий Орджонікідзевським РВУМВС Українив Запорізькій області 16.06.1999, ІПН №, зареєстрований за адресою: м. Київ. вул. М. Краснова, 62/28. кв. 61) в частині накладення повторного стягнення виконавчого збору, який вжестягнено та погашено в повному обсязі в межах проведення єдиного виконавчогопровадження.

Зняти арешт з майна ОСОБА_1 (паспорт серія СВ №004355, виданий Орджонікідзевським РВУМВС Українив Запорізькій області 16.06.1999, ІПН №, зареєстрований за адресою: м. Київ. вул. М. Краснова, 62/28. кв. 61) в межахсуми 726044,18 грн..

Визнати бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділудержавної виконавчої служби м. Київ територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 у виконавчому проваджені № 44053939 при винесені постанови про арешт майнаборжника від 22.12.2018 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_1 (паспорт серія СВ №004355, виданий Орджонікідзевським РВУМВС Українив Запорізькій області 16.06.1999, ІПН №, зареєстрований за адресою: м. Київ. вул. М. Краснова, 62/28. кв. 61) в межах суми 726044.18 грн.. яка не відповідає фактичній сумізаборгованості Боржника перед Стягувачем, у вигляді не проведення перевірки станувиконання рішення боржником та зобов'язати усунути порушення шляхом проведенняперерахунку суми боргу, що потребує стягнення на момент винесення постанови про арештмайна боржника та інших документів, повязаних з виконавчим провадженням № 44053939.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Баруліна Т. Є.