12.04.2019 Справа №607/7618/18
У Х В А Л А

12 квітня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконною державною реєстрацією земельної ділянки пл.0,296 га кадастровий номер :04:003:0037 по вул.Гловацького,3 А в м.Тернополі, в результаті чого було принижено честь і гідність власника ПМП «Галактика» та ділову репутацію ПМП «Галактика»

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 07 травня 2018 року, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року, відмовлено у відкритті провадження у вищевказаній справі, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Постановою Великої палати Верховного суду від 17 грудня 2018 року ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Тернопільської області від 19 червня 2018 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 квітня 2019 року, дану цивільну справу розподілено для розгляду судді Черніцькій І.М.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу головуючого судді.

Як вбачається з ухвали Другої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11 лютого 2019 року № 414/2дп/15-19, ОСОБА_1 подавав скаргу (звернення) на дії судді Черінцької І.М. під час розгляду низки справ за його позовами, у тому числі і щодо цієї справи.

Крім того, у провадженні судді перебувала цивільна справа №607/6092/18 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про відшкодування шкоди, в якій суддею було постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження з аналогічних підстав. У подальшому дана ухвала була скасована Верховним судом. Після відкриття провадження у даній справі позивач заявив відвід головуючого судді, посилаючись на незгоду із судовим рішення та те, що в судді вже є сформована позиція щодо предмету спору, упереджене та необєктивне ставлення до позивача.

Відповідно до вимог пункту 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші (відмінні від тих, котрі визначені у пунктах 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України) обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Положеннями ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до вимог частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи вищенаведене, з метою недопущення сумніву сторони у справі в об'єктивності та неупередженості здійснення правосуддя, забезпечення довіри позивача до суду і судових рішень, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти самовідвід судді Черінцької І.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Справу передати в канцелярію суду для повторного розподілу в порядку статті 33 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до пункту 15.4 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя