Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_1, про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом 05.12.2018 року обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №13 від 24.12.2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1800,00 грн. Відповідно до п.3.3 Договору відповідач зобовязана була повернути отримані грошові кошти в розмірі 1800,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 504,00 грн., що разом складає 2 304,00 грн. у строк до 06.01.2014 року. 05.01.2014 року відповідач відповідно до п.2.3 Договору сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 468,00 та пролонгувала договір строком до 19.01.2014 року, потім 30.01.2014 року сплатила частково пеню за прострочення заборгованості в сумі 396,00 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 504,00 грн. та пролонгувала договір строком до 13.02.2014 року. 17.02.2014 року сплатила частково пеню за прострочення заборгованості в сумі 144,00 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 504,00 грн., частково сплатила суму кредиту у розмірі 2,00 грн. та пролонгувала договір строком до 03.03.2014 року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1 798,00 грн. Потім, 22.07.2014 року сплатила частково пеню за прострочення заборгованості в сумі 300,00 грн. 31.08.2014 року та 30.09.2014 року сплатила частково пеню за прострочення заборгованості в сумі по 50,00 грн., а також 22.07.2015 року сплатила частково пеню за прострочення заборгованості в сумі 200,00 грн. Позивач виконав умови договору, а відповідач, в свою чергу, його порушила, чим спричинила заборгованість, яка станом на 19.11.2018 року становить 63 693 грн. 44 коп. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 1 798 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 503 грн. 44 коп., заборгованості за пенею 61 392 грн. 00 коп. В добровільному порядку відповідач не повертає кошти, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 63 693 грн. 44 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 779 грн. 62 коп.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду подано клопотання, про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивач підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов до суду не подавала.

На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст. 11 ЦК України).

Судом встановлено, що 24.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» та ОСОБА_1 був укладений договір №13 (а.с.5-6).

Відповідно до п.1.2 даного Договору сума кредиту становить 1800 грн.

Відповідно до п.2.1 даного Договору строк (термін) надання кредиту - 06.01.2014 року.

Відповідно п. 3.1. Договору розмір процентів які повинен сплатити позичальник, 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків річних або 732 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік).

Відповідно до п. 3.3. Договору позичальник зобовязаний повернути кредит у розмірі, вказаному у п.1.2 даного Договору, а також сплатити проценти у розмірі 504 грн., нараховані за період починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту, разом 2 304 грн. у дату повернення кредиту. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється разовим платежем.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення договірних умов відповідач станом на 19.11.2018 року не виконала свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 1800,00 грн., а також сплати процентів за користування кредитом.

Згідно до п. 6.1 Договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до позичальника застосовуються штрафні санкції згідно п. 6.2 Договору.

Відповідно п.6.2 Договору, за порушення строків повернення кредиту позичальник клієнт зобов'язується сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді пені 2 (два) відсотки, від суми кредиту, що вказана в п.1.2 цього Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором.

З наданого позивачем розрахунку (а.с.9-39) вбачається, що заборгованість за договором станом на 19.11.2018 року становить 63 693 грн. 44 коп. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 1 798 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 503 грн. 44 коп., заборгованості за пенею 61 392 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з умовами договору була ознайомлена, підписала його і отримала кредит в обумовленій сумі, однак умови договору порушила.

За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобовязання, обумовлені договором.

Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 13 від 24.12.2013 року в сумі 63 693 грн. 44 коп..

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 1779,62 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 259, 526, 610, 611, 627, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 263, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_1, про стягнення боргу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (03.11.1951 рік народження, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» (Код 38415356) заборгованість за договором № 13 від 24.12.2013 року в розмірі 65473,06 грн. шістдесят пять тисяч чотириста сімдесят три гривні 06 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (03.11.1951 рік народження, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» (Код 38415356) судові витрати у справі в розмірі 1762,00 грн. ( одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.03.2019 року.

СуддяОСОБА_2