Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 727/6906/18

провадження № 61-7876св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - приватне підприємство «Агронива-Трейдинг»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , правонаступником якого є ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , правонаступником якого є ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , правонаступником якої є ОСОБА_39 , ОСОБА_37 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , правонаступниками якої є ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , правонаступником якого є ОСОБА_65 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , правонаступниками якого є ОСОБА_71 ОСОБА_72 та ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , правонаступниками якої є ОСОБА_80 та ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , правонаступником якого є ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_98 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Агронива-Трейдинг» на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області, у складі колегії суддів: Сукач Т. О., Бубличенко В. П., Мурашка С. І., від 14 червня

2016 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У липні 2012 року приватне підприємство «Агронива-Трейдинг» (далі -

ПП «Агронива-Трейдинг») звернулось до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги ПП «Агронива-Трейдинг» обґрунтовані тим, що 27 грудня 2011 року між ним і відповідачами було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідачі зобов`язались в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у його власність нерухоме майно, а підприємство - прийняти його у власність та сплатити обумовлену договором грошову суму. Вказане майно належить відповідачам на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства АТ «Україна», с. Дмитрівка. Кожному з відповідачів підприємством виплачено грошові кошти згідно вартості майнових сертифікатів у загальній сумі 168 тис. грн, що підтверджується розписками, які відповідачі власноруч підписали. У призначений

на 01 березня 2012 року час для посвідчення договору купівлі-продажу у нотаріальному порядку і його реєстрації відповідачі та їх представник до нотаріальної контори не з`явилися, що свідчить про ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 27 грудня 2011 року, укладений між ним і відповідачами та визнати за ним право власності на нерухоме майно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області, у складі судді Українського В. В., від 20 липня 2012 року позов задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 27 грудня 2011 року, укладений між ПП «Агронива-Трейдинг» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ,

ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,

ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_38 , ОСОБА_37 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 ,

ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_99 ,

ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_56 ,

ОСОБА_100 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 ,

ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 ,

ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_101 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_102 ,

ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_93 , ОСОБА_103 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_104 , відповідно до умов якого відповідачі продали

ПП «Агронива-Трейдинг» нежитлову будівлю автогаражу - центральний склад, що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 368,9 кв. м; нежитлову будівлю автогаражу, розташовану по АДРЕСА_3 , загальною

площею 2067,2 кв. м; майновий комплекс, розташований по

АДРЕСА_4 , загальною площею 1014,3 кв. м; майновий комплекс, що розташований по АДРЕСА_2 під літерами згідно схеми (В, Г, Д, Е) у с. Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області і складається із критого току, будівлі вагової та очищувальних комплексів, загальною площею

6722,7 кв. м. Визнано за ПП «Агронива-Трейдинг» право власності на нежитлову будівлю автогаражу - центральний склад, що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 368,9 кв. м; нежитлову будівлю автогаражу, розташовану по АДРЕСА_3 , загальною площею 2067,2 кв. м; майновий комплекс, розташований по АДРЕСА_4 , загальною площею 1014,3 кв. м; майновий комплекс, що розташований по АДРЕСА_2 під літерами згідно схеми (В, Г, Д, Е) у с. Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області і складається із критого току, будівлі вагової та очищувальних комплексів, загальною площею 6722,7 кв. м. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна і відбулось повне його виконання, проте відповідачі ухиляються від посвідчення договору у нотаріальному порядку, що є підставою для визнання договору дійсним відповідно до частини другої статті 220 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_98 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що місцевим судом не було враховано, що однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину, а встановлений судом факт відсутності первинної реєстрації права власності на предмет відчуження за договором не може бути підставою для визнання договору дійсним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ПП «Агронива-Трейдинг» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що судом апеляційної інстанції не встановлено фактичних обставин справи та не з`ясовано правовідносини, які виникли між сторонами. Договір купівлі-продажу майнового паю не підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а судом помилково встановлено, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідачі ухилялись від нотаріального посвідчення спірного договору.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу передано до Верховного Суду та 06 червня 2019 року розподіленосудді-доповідачу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) у майні пайового фонду майна КСП АТ «Україна», с. Дмитрівка, виданих Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області у період з 2002 по 2005 роки, відповідачі мають право на пайовий фонд майна вказаного підприємства. В натурі їм виділено нерухоме майно, що розташоване у с. Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської, а саме: будівля автогаражу - центральний склад по АДРЕСА_1 , загальною площею 368,9 кв. м; будівля автогаражу по АДРЕСА_3 загальною площею 2 067,2 кв. м; майновий комплекс по АДРЕСА_4 загальною площею 1 014,3 кв. м; майновий комплекс по

АДРЕСА_2 , літери В , Г , Д, Е, який складається із критого току, будівлі вагової та очищувальних комплексів, загальною площею 6 722,7 кв. м

(т. 2, а. с. 1-59).

Даних щодо первинної реєстрації права власності на вказані об`єкти нерухомості за КСП АТ «Україна» матеріали справи не містять.

27 грудня 2011 року між ПП «Агронива-Трейдинг» і відповідачами у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу цього майна, відповідачі отримали грошові кошти за продане майно кожен в сумі, яка зазначена у сертифікаті, на загальну суму 168 тис. грн та передали майно позивачу

(т. 1, а. с. 20-238, 239-245).

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

(стаття 627 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною третьою статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

За нормами статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Виходячи зі змісту вказаних норм права та фактичних обставин, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову

ПП «Агронива-Трейдинг», оскільки однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину, проте будь-яких доказів ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення правочину позивач суду не надав. Крім того, згідно протоколу судового засідання від 20 липня

2012 року (т. 2, а. с. 86-87) представник відповідачів надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідачів та про визнання ними позовних вимог у повному обсязі, що також спростовує доводи позивача про ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення спірного договору та відсутність можливості посвідчити такий договір у нотаріальному порядку.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, яким правильно вирішено спір, не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення та загалом зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскарженого судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Агронива-Трейдинг»залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович