Пров. №2/766/7508/19
28 жовтня 2019 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач 29.05.2019 р. звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що їй належить спірний житловий будинок, у якому зареєстрована відповідач, яка є її колишньою невісткою, та більше року у будинку не проживає, її місце проживання їй невідомо, участі у здійсненні витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг не приймає.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 липня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судовий розгляд.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Херсоні ради, задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про визнання малолітнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням залишено без розгляду.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала. Вказала, що відповідач її колишня невістка, її син 12.12.2018 року розірвав шлюб, після чого відповідачка у кінці грудня 2018 року виїхала з будинку, зібравши з собою свої речі. Вселитись відповідачка не намагалась, вона пропонувала їй проживати у будинку, вона казала що не буде, телефон вимкнула.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що відповідач у будинку позивача не проживає з грудня 2017 року, зібрала свої речі та виїхала. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачці проживати у житлі їй невідомі, речі відповідачки у будинку відсутні.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що позивач її подруга, а відповідач невістка останньої, яка з грудня 2017 року у будинку не проживає, зібрала свої речі та виїхала. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачці проживати у житлі їй невідомі, речі відповідачки у будинку відсутні.
Суд, заслухав вступне слово позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 , що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.10.2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20805545 від 04.11.2008 р. (арк. справи 8-9).
За відомостями домової книги з адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зареєстрована з 01.02.2005 року (арк. справи 10-14).
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.12.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. Рішення набрало законної сили 12.07.2019 року (арк. справи 15).

Згідно довідки №28 від 22.05.2019 р. виданої Органом самоорганізації населення Дніпровського району м. Херсона, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (син), ОСОБА_2 (невістка) зареєстрована, однак не проживає; ОСОБА_6 (онук) зареєстрований, однак не проживає (арк. справи 16).

Відсутність речей відповідача та її не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мала об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їй позивач не чинила, покинула житло добровільно, майно та речі відповідача в будинку відсутні, поважних причин для її відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з 2018 року, без поважних причин, втратила право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню такою в судовому порядку.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складене 01 листопада 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Суворовським РВ ХМУМВС України в Херсонській області, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , яка народилася 27 березня 1984 року такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус