Справа № 135/41/19
Провадження № 2/135/113/19
РІШЕННЯ

іменем України

29.03.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

з участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області в інтересах сина ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3 з вимогою про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який було визначено рішенням Ладижинського міського суду від 09.10.2015 у цивільній справі №135/1214/15-ц в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, з дня подачі заяви до суду, а саме: з 08.09.2015 року та до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років, за умови продовження ним навчання. Просила змінити розмір стягнення аліментів з 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача на 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення сином двадцяти трьох років.

На обгрунтування позову посилалась на те, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 у них народилося троє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 обоє. Відповідач сплачував аліменти на дітей до їх повноліття. Після досягнення дітьми повноліття, вона звернулася до суду про стягнення аліментів на утримання повнолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у звязку з їх навчанням.

Рішенням Ладижинського міського суду від 15.04.2015 з ОСОБА_3 стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно і до закінчення ним навчання.

Рішенням Ладижинського міського суду від 09.10.2015 з ОСОБА_3 стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно і до закінчення ним навчання.

31.12.2018 син ОСОБА_6 закінчив навчання, у звязку з цим і припинилось стягнення аліментів на його утримання.

Син ОСОБА_4 продовжує навчатися в Одеській державній академії будівництва та архітектури інженерно-будівельний інститут. Він є студентом 5 курсу денної форми навчання. Закінчення навчання 31.01.2020.

У звязку із зростанням цін та відповідним рівнем інфляції в Україні, її матеріальний стан суттєво погіршився, що поставило її у скрутне матеріальне становище, а син не може працювати, тому що навчається на денні формі навчання. Вона отримує пенсію на яку не може утримувати сина до закінчення навчання.

Враховуючи, що стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 припинено, у звязку з погіршенням її матеріального становища, вона вимушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів стягуваних з ОСОБА_3, який має стабільний дохід, отримує пенсію працівника МВС.

Тому просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_4 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення сином двадцяти трьох років.

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав.

Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень щодо позову ОСОБА_2 не має, позовні вимоги визнає.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін даного цивільно-правового спору народилась дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №009009 (а.с.6).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час є повнолітнім, що вбачається з копії паспорта серії АВ №985259 (а.с.5).

ОСОБА_4 є студентом 5 курсу Інженерно-будівельного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури денної форми навчання. Період навчання з 01.09.2018 по 31.01.2020. Зазначена обставина підтверджуються довідкою №217 від 12.12.2018 (а.с.8).

ОСОБА_4 проживає у гуртожитку, так як є студентом Інженерно-будівельного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури, що підтверджується довідкою №14/12 від 17.12.2018 (а.с.10).

ОСОБА_6 закінчив навчання в Одеській національній академії харчових технологій Інституту холоду, кріотехнологій та екоенергетики ім. В.С. Мартиновського 31.12.2018, що вбачається з довідки №1809-Ф9 від 14.12.2018 (а.с.9).

На підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 09.10.2015 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчатись ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно, і до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років, за умови продовження навчання, що підтверджується копією виконавчого листа виданого 09.11.2015 по справі №135/1214/15 (а.с.7).

З довідки №4199 виданої 14.12.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_2 отримує аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та ОСОБА_6 із пенсії пенсіонера ОСОБА_3, який перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області (а.с.11).

Перешкод для пред`явлення позову про зміну розміру аліментів судом не встановлено.

Судом встановлено, що аліменти на утримання дитини, які стягуються у розмірі 1/6 частки від доходу, не можуть в повній мірі забезпечити гармонійного розвитку дитини, тому суд вважає, що права дитини сторін на належне утримання з боку батька порушені та підлягають судовому захисту.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов'язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.

Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.192 СК України).

Враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав зміни розміру аліментів, то суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 щодо зміни розміру стягуваних аліментів з 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача на 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, підлягає частковому задоволенню.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Враховуючи,що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими до позову, оскільки відповідач відзиву на позов до суду не подавав, позовні вимоги визнав. Зокрема, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4, який навчається, розмір стягуваних аліментів на якого є предметом даного спору і на утримання якого з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти згідно з рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 09.10.2015 в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно, і до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови продовження ним навчання.

Судом встановлено, що сплачувані відповідачем аліменти у розмірі 1/6 частки від доходу недостатньо та у неповній мірі забезпечують матеріальне становище дитини для її гармонійного розвитку, що суперечить вимогам ч.2 ст.182 СК України.

Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

За таких обставин суд приходить до висновку, що право повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчатись, на матеріальне утримання з боку батька ОСОБА_3 порушено і підлягає судовому захисту, а позов частковому задоволенню.

Водночас, аліменти розмір яких було змінено слід стягувати не з часу пред'явлення позову до суду, про що просила позивач, а з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України стосується лише часу присудження аліментів на дитину, а не зміни розміру аліментів чи зміни способу їх стягнення.

Також, суд відмовляє в частині задоволення вимог позивача, щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, так як суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч.1 ст.200 СК України). ОСОБА_4 є повнолітнім, який продовжує навчатись.

Отже, зважаючи на усе вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. ст.150, 179, 180, 181, 182, 183 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних аліментів, що стягуються на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 09.10.2015 по справі 135/1214/15-ц з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчатись: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) на 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Виконавчий лист 135/1214/15-ц, виданий на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 09.10.2015 - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 768 грн 40 коп судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Суддя