Справа № 645/6380/18
Провадження № 2/645/494/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі судового засідання Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Азадалієвої Яни Миколаївни, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду із позовом, яким просили скасувати рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Азадалієвої Яни Миколаївни, індексний № 33152372 від 24.12.2016 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилалися на те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 89145945 від 08.06.2017 року, право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4 Підставою для внесення такого запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора приватного нотаріуса Азадалієвої Я.М. Харківського міського нотаріального округу (з відкриттям розділу прав власності), підстава виникнення права власності - Договір про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором від 24.10.2016 року. Дану державну реєстрацію було проведено з порушенням вимог ст.ст. 12, 35, 37 Закону України «Про іпотеку». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, і після її смерті позивачі звернулись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Цюрупинського районного нотаріального округу Херсонської області. Відповідно до свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.03.2015 року спадкоємцями ОСОБА_6 , є її донька ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_1 Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 . Свідоцтво на іншу Ѕ частину квартири не видано. Оскільки зобов`язання ОСОБА_6 перед ОСОБА_3 за договором позики № 462 від 18.02.2011 року виконані належним чином, спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до ОСОБА_3 з вимогою надати заяву про повний розрахунок для зняття іпотечного арешту. ОСОБА_3 дана вимога проігнорована. Таким чином, достеменно знаючи, що іпотекодержатель ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що унеможливлює в законний спосіб провести державну реєстрацію прав та їх обтяжень, все ж приватний нотаріус ХМНО Азадалієва Я.М., в порушення вимог діючого законодавства, провела реєстрацію та зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 , припиняючи право власності на дану квартиру спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Крім того, в позові зазначалося, що зобов`язання за договором позики вже виконано належним чином, що також унеможливлює реєстрацію права власності ОСОБА_4 на спірне нерухоме майно в позасудовому порядку. Все це призвело до порушення чинного законодавства державним реєстратором приватним нотаріусом ХМНО Азаділаєвою Я.М.. Реєструючи право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 , приватний нотаріус порушила вимоги ч. 1 ст. 24 Закону України «Про

державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, державний реєстратор був зобов`язаний відмовити в реєстрації права власності за ОСОБА_4 на спірне нерухоме майно, оскільки така державна реєстрація суперечила б наявним зареєстрованим речовим правам на це ж саме нерухоме майно. На квартиру АДРЕСА_2 вже було видано свідоцтво на право спадщини за законом на Ѕ частину даної квартиру. Приватний нотаріус ніби то направила вимогу про усунення порушення основного зобов`язання ОСОБА_6 , яка її ще й отримала, будучі померлою з 23.06.2014 року.Таким чином, проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності по Ѕ частині ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за ОСОБА_4 , є таким, що не відповідає вимогам законодавства України, у зв`язку з чим рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на нерухоме майно підлягає скасуванню.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду відзив на позовну заяву, мотивований тим, що 18.02.2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 у ОСОБА_3 позичені кошти на суму 18 750 доларів США, які позичальники зобов`язалися повернути не пізніше 18.05.2011 року. На підтвердження факту позики між ними було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І.. З метою забезпечення виконання зобов`язання за Договором позики, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір від 18.02.2011 року, за умовами якого, в забезпечення виконання зобов`язань позичальників з повернення ОСОБА_3 боргу за договором позики, ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 , ОСОБА_1 порушили взяті на себе за договором позики зобов`язання з повернення позичених коштів. залишились не повернутими кошти в сумі 18750 доларів США. Оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_6 належним чином не виконали своїх зобов`язань з повернення первісному кредитору ОСОБА_3 позичених у нього коштів, останній вирішив відступити своє право вимоги як позикодавця за укладеним ним 18.02.2011 року із ОСОБА_6 , ОСОБА_1 договором позики, а також своїх прав як іпотекодержателя за укладеним іпотечним договором та, відповідно, за викладеним в його тексті договором про задоволення вимог іпотекодержателя, новому кредитору (новому позикодавцю, новому іпотекодержателю) ОСОБА_4 , про що між ними був укладений договір про відступлення права вимоги, посвідчений 24.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. 27.10.2016 року первісний кредитор ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку на адреси боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 направив повідомлення про відступлення права вимоги за договором позики та про відступлення вимоги за іпотечним договором. Отже, боржники належним чином повідомленні про те, що первісний кредитор ОСОБА_3 відступив право вимоги (цесії) новому кредитору ОСОБА_4 .. 07.11.2016 року новий кредитор ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку направив боржникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу за договором позики, з викладом їх стислого змісту та вимогою про їх виконання у тридцятиденний строк, з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі її невиконання, а також з вимогою про добровільне виселення з майна, що є предметом іпотеки. Один цінний та один рекомендований листи отримані ОСОБА_2 особисто 15.11.2016 року. При цьому ОСОБА_1 проігнорував факт надходження на його поштову адресу цінного та рекомендованого листів від ОСОБА_3 із вимогою, у зв`язку з чим вказані листи були повернуті оператором поштового зв`язку на адресу відправника з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». З огляду на те, що ОСОБА_2 отримала листа із вимогою, боржники вважаються належним чином повідомленими новим кредитором про їхнє порушення умов договору та обов`язку повернути позичені у первісного кредитора грошові кошти у повному обсязі. Боржники проігнорували вказану письмову вимогу ОСОБА_4 у наданий кредитором тридцятиденний термін добровільного виконання умов вказаної вимоги, жодних коштів в рахунок погашення своєї заборгованості не повернули та добровільно не звільнили іпотечне майно. 24.12.2016 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу на виконання п. 2 ч. 1 ст. 10 та ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_2 за

ОСОБА_4 .. Таким чином, ОСОБА_4 були задоволені його вимоги кредитора в позасудовому порядку шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки. Раніше позивачі вже звертались до суду з аналогічними вимогами, які були частково задоволенні рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.05.2018 р., проте це рішення було скасовано постановою апеляційного суду Харківської області від 13.09.2018 р. та відмовлено у задоволенні позовних вимог.Зазначає, що рішення державного реєстратора, яке оскаржується позивачами, жодним чином не зачіпає і порушує їх права, тому подання позову вважає зловживанням своїми правом на звернення до суду. Посилання позивачів на те, що зобов`язання за договором позики нібито припинені у зв`язку з належним виконанням вважає голослівними, необґрунтованими та не підтвердженими жодним належним доказом.

Крім того, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , вона набула статусу іпотекодавця, а отже до неї перейшли всі права і обов`язки за іпотечним договором, у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки. Іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-фпотекодавця не припиняється.

Відповідач ОСОБА_4 як новий іпотекодержатель належним чином виконав вимоги ст.35 Закону України «Про іпотеку» щодо обов`язку направити боржникам та іпотекодавцю письмової вимоги про порушення основного зобов`язання. Статус іпотекодержателя ОСОБА_4 набув з моменту державної реєстрації договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором та внесення у зв`язку з цим відповідних змін до Державного реєстру іпотек.

(а.с.46-55).

В судове засідання сторони, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Позивачі, їх представник ОСОБА_7 просили про розгляд справи за їх відсутності та ухвалити рішення про задоволдення позовіних вимог.

Відповідачі про поважність причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутність сторін, їх представників, на підставі наданих доказів.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.02.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , ОСОБА_1 укладено договір позики на суму 18750 доларів США, зі строком повернення до 18.05.2011 р. (а.с.56).

Того ж дня, 18.02.2011 р., між ОСОБА_6 як іпотекодавцем, та ОСОБА_3 як употекодержателем укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, за яким в іпотеку було передана квартира АДРЕСА_2 (а.с.58).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, і місцем її смерті зазначено у свідоцтві про смерть: м.Цюрупинськ Херсонської області (а.с.13).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, копія якого надана позивачами, спадкоємцями майна ОСОБА_6 є її донька ОСОБА_2 та чоловік померлої ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 видано ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину на іншу Ѕ частину квартири не видано (а.с.14).

Заочним рішеннм Шевченківського районного суду м.Києва від 14.07.2015 р. позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_9 на користь

ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики від 18.02.2011 р. у розмірі 46037 доларів США, що еквівалентно 1 011 145,30 грн. по курсу НБУ станом на 14.07.2015 р. (а.с.61).

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 17.05.2017 р. заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 14.07.2015 р. скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_9 про стягнення грошових коштів за договором позики відмовлено. (а.с.16, 64)

Крім того, рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29.08.2016 р. було звернуто стягнення на премет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 в рахунок задоволення вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за договором позики від 18.02.2011 р. у розмірі, встановленому заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14.07.2015 р. (а.с.68), проте ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.11.2016 р. вказане судове рішення скасовано, а провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки закрито (а.с.19, 72).

Матеріали справи також свідчать про те, що 24.10.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором, відповідно до якого первісний іпотекодержатель ОСОБА_3 передав новому іпотекодержателю ОСОБА_4 всі права та обов`язки первісного іпотекодержателя за Іпотечним договором від 18.02.2011 року (а.с.78).

Як вбачається з наданих відповідачем ОСОБА_4 документів, 27.10.2016 р. ОСОБА_3 направив боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як правонаступнику померлої ОСОБА_6 письмове повідомлення про відступлення права вимоги за договором позики та про відступлення права вимоги за іпотечним договором (а.с.72), проте безспірних даних про їх отримання адресатами відповідач суду не надав. При цьому, вказуючи у повідомленні їх місце проживання - АДРЕСА_3 , фактично направив його на адресу: АДРЕСА_1 .

Зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення містить лише відмітку працівника поштового зв`язку про вручення поштового листа ОСОБА_2 , проте підпис отримувача на ньому відсутній (а.с.84), щодо направлення та отримання такого повідомлення ОСОБА_1 дані взагалі відсутні.

Також відповідачі не надали суду даних про направлення та отримання ОСОБА_1 письмової вимоги ОСОБА_4 від 03.11.2016 р. про усунення порушення виконання зобов`язання з повернення боргу за договором позики від 18.02.2011 р., вимогою про їх виконання у 30-денний строк, з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.87).

Згідно пояснень позивачів, їм не надходило та вони ніколи не отримували жодних письмових повідомлень чи вимог від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо виконання зобов`язання за договором позики та за Іпотечним договором .

У відповідності до п. 10 Іпотечного договору, у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язань за договором у встановлений іпотекодержателем строк, таку вимогу іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмета іпотеки, що є предметом договору. Це застереження відповідно до Закону вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя та свідчить про одну з наступних обставин: а) набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем. Підписанням договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на набуття права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за власним одноосібним письмовим рішенням іпотекодержателя набути предмет іпотеки у власність; б) продажу предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, серед перелічених п. 10 Договору належить Іпотекодержателю. Визначені Договором способи задоволення вимог Іпотекодержателя не перешкоджають укладенню окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя або застосувати інші встановлені Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме

майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 142097780 від 22.10.2018 року, право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру зареєстровано 24.12.2016 року приватним нотаріусом ХМНО Азадалієвою Я.М., підставою виникнення права власності зазначено договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором від 18.02.2011 р. (а.с.11).

За клопотанням представника позивачів про витребування доказів судом було направлено запит до Харківського обласного державного нотаріального архіву про надання суду копії нотаріальної справи, відповідно до якої станом на лютий місяць 2019 р. документи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Азадалієвої Я.М. на державне зберігання до архіву не надходили (а.с.164,165).

Згідно роздруківки з розшукових обліків МВС, наданої представником позивача, державний реєстратор ПН ХМНО Азадалієва Я.М. перебуває у розшуку з 30.05.2017 р. (а.с.153).

Таким чином, суд позбавлений можливості на підставі нотаріальної справи перевірити доводи сторін про законність чи незаконність здійснення нотаріусом Азадалієвою Я.М. державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.37 ЗаконуУкраїни «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

З метою правильного застосування викладених норм та уникнення ситуації, коли іпотекодавець змушений у судовому порядку оскаржувати рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки, необхідно розрізняти між собою застереження у іпотечному договорі та договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Так, застереження у іпотечному договорі встановлюється у момент укладення договору або шляхом внесення змін до нього, тоді як договір про задоволення вимог іпотекодержателя є самостійним договором, необхідність в укладенні якого виникає з моменту, коли постає питання про належне виконання зобов`язань боржником.

Окрім того, у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя можливо передбачити будь-які не заборонені законом способи задоволення вимог за основним зобов`язанням, у тому числі і такий, як перехід права власності на предмет іпотеки, тоді як у застереженні до іпотечного договору такий спосіб, як передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання застосований бути не може.

Таким чином, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при реєстрації прав власності на таке майно, правовстановлюючим документом буде або договір купівлі-продажу, або договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», регулюються цим законом.

Вказаний Закон (станом на час спірних правовідносин) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Згідно приписів ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частинами 1, 2 статті 3 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до

державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною другою статті 9 Закону N 1952-IV визначено, що державний реєстратор, серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав (пункт 1); приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав (пункт 2).

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року (надалі за текстом - «Порядок»).

Так, відповідно до пункту 46 Порядку для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Вказаним пунктом Порядку визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 9 та 15 Закону N 1952-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення останній приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Суду першої інстанції не надано доказів, які документи надавалися нотаріусу при здійсненні державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року.

Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку (в редакції що діяв на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 зазначеного Закону, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що реєстраційна справа у паперовій формі включає документи, на підставі яких вносилися відомості до Державного реєстру прав, а також інші документи, отримані та сформовані під час проведення державної реєстрації, що розміщуються у порядку їх надходження і нумеруються.

Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до підпункту 1 пункту 37 Порядку документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат. Такі документи повинні відповідати вимогам, встановленим Законом "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та іншими нормативно-правовими актами (частина третя статті 17 Закону N 1952-IV).

Стаття 24 Закону України «Про іпотеку» № 898-ІV передбачає можливість відступлення прав за іпотечним договором за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію

речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1127 від 25.12.2015 р., для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, подаються, в тому числі: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, а також документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор серед іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення, тощо.

Враховуючи, що відповідачі не надали суду безспірних доказів дотримання державним реєстратором приватним нотаріусом Азадалієвою Я.М. зазначених вище вимог Закону при оформленні переходу права власності на спірну квартиру від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , матеріали нотаріальної справи в державному архіві відсутні, суд дійшов висновку про скасування рішення зазначеного суб`єкта від 24.12.2016 року N 33152372 про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 як незаконне.

Згідно частини 2 статті 26 Закону № 1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263- 265, 268 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовільнити .

Скасувати рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Азадалієвої Яни Миколаївни, індексний № 33152372 від 24 грудня 2016 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 30.10.2019 р.

Позивачі:

- ОСОБА_10 ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання : АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Азадалієва Яна Миколаївна, місцезнаходження м. Харків, вул. Алчевських, 23.

ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання : АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання : АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання : АДРЕСА_5 .

Суддя: