Єдиний унікальний номер 719/591/19
Номер провадження 6/719/2/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Цицак В.Л.,

за участю секретаря Марчук Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької області, подання начальника Новодністровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Скрипчука Василя Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2019 року в суд надійшло подання начальника Новодністровського МВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Скрипчука В.М. № 1425/14.4-42 від 29.10.2019р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 51040630 по виконанню постанови суду від 16.07.2015р. по справі № 719/376/15-п про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 3400, 00 грн. Вказує, що ОСОБА_1 добровільно судове рішення не виконує, за викликом у Новодінстровський МВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області не з`являється. При цьому, в ході вчинення виконавчих дій встановлено, що за божником жодне майно не зареєстровано, останній офіційних доходів в Україні не має, регулярно виїжджає за кордон. На думку державного виконавця, ним вжито усіх можливих заходів для виконання судового рішення та з огляду на ухилення божника від виконання постанови суду від 16.07.2015р. просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього.

В судове засідання державний виконавець не з`явився у зв`язку із службовою зайнятістю, про що зазначив у клопотанні; просив суд розглянути подання у його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе продовжити розгляд подання у відсутності державного виконавця.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 06 травня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 51040630 на підставі постанови Новодністровського міського суду Чернівецької області від 16.07.2015р. по справі № 719/376/15-п про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 3400, 00 грн.

В ході примусового виконання державним виконавцем встановлено, що за ОСОБА_1 не зареєстровано жодне нерухоме майно чи транспортні засоби; по даних ДФС України та ПФ України останній на території України не отримує доходів ні як пенсіонер, ні як працевлаштована особа, не зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується відповідями ДФС України та ПФ України від 06.05.2019р., даними ІС ДП «НАІС» від 03.06.2019р. та актом державного виконавця від 01.10.2019р.

При цьому, в період з липня 2019 року по жовтень 2019 року ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон України, що підтверджується даними ІС ДП «НАІС» станом на 16.10.2019р.

Також суду надано копії викликів ОСОБА_1 на 24.04.2019р. та 22.10.2019р. у Новодінстровське МВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, які за твердженням державного виконавця останній залишив без реагування.

Проте, як вбачається із поштових конвертів, адресованих ОСОБА_1 , такі повернулися у Новодінстровське МВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області без вручення адресату за закінченням терміну зберігання.

Окрім того, суду також не надано доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про відкриття провадження.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

У п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, суду стає очевидним, що такий вид обмеження особистих немайнових прав людини як тимчасова заборона виїзду за межі України може бути застосована виключно до боржника, який ухиляється від виконання судового рішення, та лише при наявності невиконаного судового рішення, по якому відкрито виконавче провадження.

Таким чином, наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, про які державний виконавець зазначає у поданні та копії яких надає суду.

Враховуючи, що на даний час державним виконавцем не доведено, що ОСОБА_1 належним чином проінформований про відкрите виконавче провадження щодо стягнення із нього заборгованості за судовим рішенням, немає достатніх підстав стверджувати про ухилення боржника від виконання свого зобов`язання, а відтак, у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 258-261, 352-355, 441, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Новодністровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Скрипчука Василя Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Копію ухвали направити державному виконавцю.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: