Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/394/19
Провадження № 2-з/376/4/2019
У Х В А Л А

"13" березня 2019 р.

Суддя Сквирського районного суду Київської області Віговський С.І., розглянувши заяву представника позивача адвокакта ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Сквирського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд, у звязку із невиконанням договору позики від 17 грудня 2008 року за № 1-17/12 стягнути: з ОСОБА_3 суму заборгованості в розмірі 23 300 000 (двадцять три мільйони триста тисяч) грн. 00 коп.; солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму заборгованості в розмірі 2 000 000 (два мільйони) грн. 00 коп.; з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 9605 (девять тисяч шістсот пять) грн. 00 коп.

11 березня 2019 року представником позивача до суду подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на обєкти нерухомого майна, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать на праві власності - ОСОБА_3, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 131,7 кв.м., житловою площею 118,4 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 24), згідно інформаційної довідки 158201947 від 22.02.2019;

- квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 130,5 кв.м., житловою площею 93,4 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 24), згідно інформаційної довідки 158202146 від 22.02.2019;

- квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 000), згідно інформаційної довідки 157500171 від 25.02.2019.

Заява обґрунтована тим, що зважаючи на значний розмір заборгованості ОСОБА_3 перед позивачем, а також довготривале ухилення від добровільного погашення заборгованості, можливості боржника розпорядитися належним майном, щоб у разі задоволення позову утруднилося або стало неможливим виконання рішення суду у даній справі, у представника позивача виникла необхідність подання заяви про забезпечення позову для унеможливлення у будь-який момент та у будь-який спосіб розпорядитись предметом забезпечення шляхом його відчуження, що, на думку представника позивача, значно утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити повністю, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Одним із видів забезпечення позову є накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що вживаючи заходи забезпечення позову, необхідно враховувати роз'яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказується на те, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

А як розяснено в п. 4 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено судом, між сторонами дійсно виник спір, сума боргу за договором позики є значною, у матеріалах справи відсутня інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце роботи відповідача ОСОБА_3 та будь-яка інша інформація про будь-яке інше майно, крім предмета забезпечення, належне відповідачу на праві власності, а відтак суд вважає, що дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, предмет забезпечення - квартира АДРЕСА_1, загальною площею 131,7 кв.м., житловою площею 118,4 кв.м., квартира АДРЕСА_2, загальною площею 130,5 кв.м., житловою площею 93,4 кв.м. та квартира АДРЕСА_3, загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., належать на праві власності ОСОБА_3.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає, що у заявника є підстави просити суд вжиття заходів забезпечення позову до виконання рішення суду, шляхом накладення арешту на вищезазначені обєкти нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_3 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за позовом про стягнення заборгованості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149 - 153 Цивільного процесуального кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Забезпечити позов у цивільній справі № 376/394/19 шляхом накладення арешту на обєкти нерухомого майна, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать на праві власності - ОСОБА_3, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 131,7 кв.м., житловою площею 118,4 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 24), згідно інформаційної довідки 158201947 від 22.02.2019;

- квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 130,5 кв.м., житловою площею 93,4 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 24), згідно інформаційної довідки 158202146 від 22.02.2019;

- квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 000), згідно інформаційної довідки 157500171 від 25.02.2019.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки.

Копію ухвали надіслати позивачу та/або його представнику для звернення до виконання. Копію ухвали також надіслати відповідачу та його представнику для відома.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_5