БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1261/19
Провадження № 2/497/799/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

30.10.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права вланості у спільному майні подружжя,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2019 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, яким просить визнати за нею та відповідачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на АДРЕСА_1 , як спільно майно подружжя та стягнути з відповідача судових витрат в розмірі сплаченого позивачем судового збору 768,40грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що, вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 1991 року. Під час шлюбу рішенням восьмої сесії Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області №119 від 30.01.2003 року їхній родині було виділено земельну ділянку площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була оформлена на відповідача ОСОБА_2 , оскільки саме він звернувся з заявою до сільської ради з заявою про виділення земельної ділянки від свого імені.

На виделеній земельній ділянці за спільні кошти сторони збудували житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями. Земельна ділянка та житловий будинок оформлені на ім`я відповідача. ОСОБА_2 , який вважає збудоване спільне майно своєю індивідуальною власністю, не визнає за нею, позивачем, права на частку у спільному майні подружжя. Оскільки, відповідач порушує її, позивача, право на частку у спільному майні подружжя, вона змушена звернутися до суду, надає відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат.

Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач надала суду заяву про розгляд позову за її відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, будь-яких пояснень, заперечень та жодних доказів на спростування позову суду не надав, тому суд обґрунтовано ухвалив справу розглянути заочно.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- згідно свідоцтва про укладення шлюбу (VI- БМ №358040, вид. 16.02.1991 року відділом РАЦС Вулканештського району (рос.), Р.М., актовий запис №18), шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , був зареєстрований 16.02.1991 ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.11),

- згідно рішенням восьмої сесії Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області №119 від 30.01.2003 року було виділено земельну ділянку площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку; земельна ділянка була оформлена на відповідача ОСОБА_2 ,оскільки саме він з заявою звертався до сільської ради про виділення земельної ділянки від свого імені (а.с.14);

- згідно довідки Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 25.07.2019 року. у погосподарської книзі за №1 за 2016-2020 роки особовий рахунок АДРЕСА_3 НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 6 на ОСОБА_2 , склад двору: голова домогосподарства - відповідач ОСОБА_2 , його дружина - позивач ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , невістка ОСОБА_5 онучка ОСОБА_6 ( а.с.15-16);

- згідно свідоцтва про право вланості на нерухоме майно (серії НОМЕР_2 від 05.04.2005р., а.с.17) та витягу про реєстрацію прва власності на нерухоме майно, відповідач є власником житлового будинку, що разташовний за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17-18);

- з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований на АДРЕСА_2 , вбачається, що власником є відповідач ОСОБА_2 (а.с.19-21);

- згідно акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 08.11.2004 року, цей житловий будинок прийнятий в експлуатацію у період перебування сторін у шлюбі (а.с.22);

- згідно довідки Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 08.08.2019 року за №830, позивач дійсно протживає та зареєстрований у АДРЕСА_2 на АДРЕСА_4 , у зв`язку з інвентаризацією домоводінь у с.Виноградівка Болградського району, спірному житловому будинку присвоєно нову адресу - замість АДРЕСА_5 а - після з 2003 року він став будинком під №6 (а.с.24);

- згідно звіту про незалежну експертну оцінку оціночна (ринкова) вартість 1 / 2 частини житлового будинку загальною площею 122,2кв.м., житловою - 56,5кв.м., і з господарськими будівлями, що розтошований на АДРЕСА_4 , станом на 03.07.2019 року з урахуваннм ПДВ складає 61100грн. (а.с25-.27).

Відповідно до ч.3ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.355 та ч.І ст.368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до правової позиції (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 червня 2015 року № 6-38цс15), належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не лише фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 Сімейного кодексу України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд має встановити не лише факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: 1) час набуття такого майна, 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3ст.368 ЦК); відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, що згідно з законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як зазначено у правовій позиції ВСУ у справі №6-612цс15, норми СК України у статтях 57,60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу майна, що їм належить, згідно з якими: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності, майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

З у рахуванням викладеного, не зважаючи на ту обставину, що право користування на земельну ділянку та право власності на побудований житловий будинок були зареєстровані лише на ім`я відповідача ОСОБА_2 , як одного з подружжя, це майно є спільним майном подружжя, виходячи з наданих суду доказів, а частки кожного зі співвласників в праві власності на вищевказане спільне майно є рівними.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Кеуючись ст.ст.355,368,372 ЦК України, ст. ст. 2,12,13,81,82,89,95,141, 247п.2, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України,суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права вланості у спільному майні подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_3 , виданий 05.01.1999р. Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_6 ) право власності у спільної майні подружжя на 1 / 2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_5 , виданий 30.01.2017р., орган, що видав - 5129, РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований: АДРЕСА_6 ) належить на праві власності у спільному майні подружжя - 1 / 2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (пасп. № НОМЕР_5 , вид. 30.01.2017р. органом 5129, РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований: АДРЕСА_6 ) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_3 , виданий 05.01.1999р. Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_6 ) судові витрати у виді сплаченого нею судового збору - в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Болградським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яка подається до канцелярії суду - протягом двадцяти днів з моменту отримання відповідачем копії судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення; відповідачем - після отримання ухвали суду про результати розгляду заяви про скасування заочного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку його оскарження.

Повний текст рішення складений 30.10.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова