Справа №647/487/18
Провадження № 2/647/88/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Кикоть К.В.,

за участю:

представника позивача. ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області справу за позовом публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 ОСОБА_3" до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації про захист порушеного права шляхом стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_3» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації про захист порушеного права шляхом стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи тим, що 11.08.2008 року між ВАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_3» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/04-02/2339 за умовами якого останній було надано кредит по програмі кредитування у розмірі 70000 доларів США із сплатою 17,3 % річних.

Відповідно до Додаткової угоди №014/04-02/2339-1 від 23 квітня 2010 року до кредитного договору, сторони дійшли згоди збільшити строк кредитування до 10 серпня 2018 року та Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції. Окрім того, сторони також погодили суму фактичної заборгованості станом на дату укладання угоди та порядок сплати заборгованості за Кредитним договором.

В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором, 12.08.2008 року між ВАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_3» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, згідно якого виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: 1) житловим будинком, житловою площею 90.7 кв. м, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Веселе, вул. Херсонська, 42; 2) земельною ділянкою, загальною площею 0.0962 гектара, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Веселе, вул. Херсонська, 42.

Позичальник не виконує вищезазначені умови, а саме не здійснюється помісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 13.10.2017 року заборгованість по кредиту становить 36 857,53 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на дату розрахунку

становить 981 687,74 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 24 707,95доларів CШA, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 658 087,82 гривень.

Окрім того, Позичальником не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 13.10.2017 року заборгованість по сплаті відсотків становить 22 904,03 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на дату розрахунку 610 041,03 гривень, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 22 071,56 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на дату розрахунку 587 868,47 гривень.

В звязку з викладеним, просить в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_5 ОСОБА_3» у сумі 59761,56 доларів США ( в еквіваленті НБУ на дату розрахунку 1591728,77 гривень) за кредитним договором №014/04-02/2339 від 11.08.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки: 1)житловий будинок житловою площею 90,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Веселе, вул. Херсонська, 42, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконкомом Веселівської сільської ради 20.07.2005 року на підставі рішення виконкому Веселівської сільської ради від 28.04.2005 року №76, зареєстрованого в Херсонському бюро технічної інвентаризації 20.07.2005 року в книзі 2 за №304, зареєстрованого в електронному реєстрі за № 11455494; 2) земельну ділянку загальною площею 0,0962 гектара, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Веселе, вул. Херсонська, 42, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №250344, виданим Веселівською сільською радою Бериславського району Херсонської області 27.11.2006 року на підставі рішення Веселівської сільської ради від 28.02.2006 року №300 і який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 1АА71500040, зареєстроване у базі даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру за №АБВ-461846 від 03.07.2008 року - шляхом продажу їх на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 22.03.2018 року було відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до підготовчого судового розгляду на 03.04.2018 року.

24.04.2018 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача службу у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації.

23.05.2018 року підготовчий судовий розгляд справи було відкладено у звязку з неявкою представника позивача.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 112.06.2018 року призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Вирішуючи по суті даний спір судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.08.2008 року між ВАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_3» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/04-02/2339 за умовами якого останній було надано кредит по програмі кредитування у розмірі 70000 доларів США із сплатою 17,3 % річних терміном на 84 місяці (а.с. 22-28).

Відповідно до Додаткової угоди №014/04-02/2339-1 від 23 квітня 2010 року до кредитного договору, сторони дійшли згоди збільшити строк кредитування до 10 серпня 2018 року та Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції. Окрім того, сторони також погодили суму фактичної заборгованості станом на дату укладання угоди та порядок сплати заборгованості за Кредитним договором (а.с. 29-34).

12.08.2008 року між ВАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_3» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №12/04-02/2339/1, згідно якого виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: 1) житловим будинком, житловою площею 90.7 кв.м, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Веселе, вул. Херсонська, 42; 2) земельною ділянкою, загальною площею 0.0962 гектара, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Веселе, вул. Херсонська, 42 (а.с. 38-47).

Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором №014/04-02/2339 станом на 13.10.2017 року заборгованість за кредитом та відсотками становить 59761,56 доларів CШA, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 1591728,77 гривень (а.с. 9-16).

Згідно висновку про вартість майна від 02.02.2018 року, складеного оцінювачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, середня ринкова вартість іпотечного майна складає: житлового будинку 708285 грн., земельної ділянки 48100 грн. (а.с.69-97).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Однією з підстав виникнення зобов'язання є договір (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Яку передбачено у ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку ).

Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України закріплено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суть іпотеки, як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобов'язань, полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України Про іпотеку підлягає підтвердженню з боку суду.

Згідно частин 1 та 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження належного виконання зобов'язань перед позивачем, розрахунок суми утвореної заборгованості, наданий позивачем не спростував, як і не навів мотивів та підстав для відмови у задоволенні заявлених вимог.

При цьому положенням ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Згідно з ч.5 ст.38 цього ж Закону дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

За правилами ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин , резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України Про іпотеку , так і положенням п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття ціна , як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст.ст.38,39 Закону України «Про іпотеку», у розумінні норми ст.39 Закону України Про іпотеку встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст.38 цього Закону.

Згідно з ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження , з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин судам роз'яснено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України Про іпотеку , так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедурні продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Визначаючи ціну продажу предмета іпотеки за правилами з ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» , суд враховує, що в матеріалах справи відсутня згода між іпотекодавцем і іпотекодержателем щодо ціни предмета іпотеки.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів заявлені позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачем понесена 11345,76 грн. витрат на сплату судового збору, його слід чия гнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 ОСОБА_6" задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_5 ОСОБА_6» у сумі 59761,56 доларів США ( в еквіваленті НБУ на дату розрахунку 1591728,77 гривень) за кредитним договором №014/04-02/2339 від 11.08.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки: 1)житловий будинок житловою площею 90,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Веселе, вул. Херсонська, 42, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконкомом Веселівської сільської ради 20.07.2005 року на підставі рішення виконкому Веселівської сільської ради від 28.04.2005 року №76, зареєстрованого в Херсонському бюро технічної інвентаризації 20.07.2005 року в книзі 2 за №304, зареєстрованого в електронному реєстрі за № 11455494; 2) земельну ділянку загальною площею 0,0962 гектара, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Веселе, вул. Херсонська, 42, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №250344, виданим Веселівською сільською радою Бериславського району Херсонської області 27.11.2006 року на підставі рішення Веселівської сільської ради від 28.02.2006 року №300 і який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 1АА71500040, зареєстроване у базі даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру за №АБВ-461846 від 03.07.2008 року - шляхом продажу їх на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства « ОСОБА_5 ОСОБА_6» витрати на сплату судового збору у розмірі 11345 гривень 76 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29.03.2019 року.

Суддя М.О.Кириленко