Провадження №2/235/1873/19
Справа №235/5518/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 жовтня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Гришинської сільської ради Покровського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гришинської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після смерті його батька ОСОБА_2 на належний йому будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Красноармійським відділом комунального господарства від 11.04.1988 року та зареєстрований в КП БТІ 14.04.1988 року. Він як спадкоємець звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок загальною площею 55.7 кв. м., в тому числі 28,1 кв.м. житлової площі з господарськими будівлями та спорудами: прибудова ( а-1), тамбур (а2-1), літня кухня (Б-1), Сарай (В-1), вбиральня (Д-1), погріб (пг-1), ворота( № 3), огорожа (№4), вимощення(1), колодязь ( №5), який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача Гришинської сільської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника. ( а.с. 43).

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 ( а. с. 8, 11).

Позивач як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ( а. с. 26).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.08.2019 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу на жилий будинок ( а.с. 10).

Згідно довідки БТІ від 25.07.2019 року № 918/01-02 до 01.01.2013 року житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Красноармійським районним відділом комунального господарства від 11.04.1988 року в КП «БТІ» зареєстровано 14.04.1988 року.( а.с. 2).

Згідно технічного паспорту КП БТІ житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 має загальну площу 55.7 кв. м., в тому числі 28,1 кв.м. житлової площі з господарськими будівлями та спорудами: прибудова ( а-1), тамбур (а2-1), літня кухня (Б-1), Сарай (В-1), вбиральня (Д-1), погріб (пг-1), ворота( № 3), огорожа (№4), вимощення(1), колодязь ( №5)( а.с. 3).

Згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому 09.08.2013 року ОСОБА_2 належний йому житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 .( а. с. 28).

Згідно довідки Гришинської сіслької ради Покровського району від 27.05.2019 року № 603 житловий будинок в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , раніше числився в АДРЕСА_1 ( а. с. 32).

Отже, належність спадкодавцю ОСОБА_2 житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , підтверджено довідкою КП БТІ від 25.07.2019 року № 918/01-02, копією технічного паспорту на будинок, виготовлений станом на 22.07.2019 року, довідкою Гришинської сільської ради за № 603 від 27.05.2019 року ( а. с. 32)

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до правил ст.ст. 15,16, ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2002 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до нотаріуса із заявою про

прийняття спадщини, судом не встановлено в наявності у позивача правоствнолюючого документу на житловий будинок, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.08.2019 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 4 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема встановлення судом факту належності ОСОБА_2 на праві власності житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

, факту прийняття спадщини позивачем спадщини шляхом подачі заяви дот нотаріальної контори, а також ,зважаючи на наявність перешкод в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу , незважаючи на наявність реєстрації на об`єкт нерухомого спадкового майна, що підтверджено відомостями з КП БТІ, враховуючи, що у позивача були вичерпані інші можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого його цивільне право підлягає захисту в судовому порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 1218, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок загальною площею 55.7 кв. м., в тому числі 28,1 кв.м. житлової площі з господарськими будівлями та спорудами: прибудова ( а-1), тамбур (а2-1), літня кухня (Б-1), Сарай (В-1), вбиральня (Д-1), погріб (пг-1), ворота( № 3), огорожа (№4), вимощення(1), колодязь ( №5), який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя