ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» березня 2019 року

м. Харків

справа № 642/6950/18-ц

провадження № 22ц/818/2079/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Ігнатової Т.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1, представник відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року в складі судді Грінчук О.П.

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 86 884, 55 грн. за кредитним договором № б/н від 30 липня 2012 року та судові витрати у розмірі 1762, 00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що недоліки позовної заяви банком було усунуто; що чинним процесуальним законодавством не передбачено такої підстави як невідповідність документів вимогам Державного стандарту України 4163-2003 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи для залишення позовної заяви без руху та подальшого її залишення без розгляду.

20 березня 2019 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судом при ухваленні судового рішення застосовано принцип верховенства права; що суд дійшов обгрунтованого висновку щодо того, що незастосування вимог ДСТКУ 4163-2003 до доказів, наданих позивачем, ускладнює їх дослідження.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем у встановлений строк не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 28 січня 2019 року, тому позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Проте, судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Вимоги щодо змісту та форми позовної заяви передбачені в статті 175 ЦПК України.

Статтею 177 ЦПК України визначений перелік документів, що додаються до позовної заяви, зокрема, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою суду першої інстанції від 04 січня 2019 року відкрито провадження по даній справі.

Частинами 11-12 статті 187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвалою суду першої інстанції від 28 січня 2019 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без руху та надано позивачу строк для надання копії позовної заяви з додатками, що відповідають вимогам Державного стандарту України 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів».

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

На виконання вказаної ухвали суду Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» направив суду копію позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача.

Проте, позов судом залишено без розгляду, оскільки позовна заява не відповідає вимогам Державного стандарту України 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів».

Як вбачається з пункту 1.1 вказаного Державного стандарту України цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності.

Із системного аналізу Державного стандарту України 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» вбачається, що позовна заява не відноситься до організаційно-розпорядчих документів, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» не створив в результаті своєї діяльності організаційно-розпорядчий документ, а звернувся до суду з позовом до фізичної особи за захистом порушених прав, і його позов повинен відповідати вимогам цивільного процесуального законодавства, а не вимогам стандарту, тому банк не зобовязаний оформлювати позов у відповідності до вимог зазначеного стандарту.

Вимоги до позовної заяви, які передбачені статтею 175 ЦПК України, є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Надані матеріали справи свідчать про те, що банк надав позов у відповідності до вимог статей 175-177 ЦПК України. Текст позову та доданих до нього додатків виконано шрифтом належної якості, тому підстав для залишення позову без розгляду не було.

Відповідно до статті 1 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод". Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

В силу статті 13 розділу І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» без розгляду, порушивши права позивача на доступ до правосуддя, оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов'язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Оскільки порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді І.О. Бровченко

ОСОБА_3

Повний текст постанови складено 26 березня 2019 року.