Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3979/18 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 50 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №296/3979/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2018 року, яке ухвалено суддею Галасюком Р.А. у м.Житомирі

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3 на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 31.03.2003 року у справі № 2-3437 з ОСОБА_3 стягуються аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 19.03.2003 року і до її повноліття, тобто до 10.05.2019 року.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26 жовтня 2018 року позов задоволено. Збільшено розмір аліментів, визначених постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 31.03.2003 року по справі 2-3437, та стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2019 року за заявою позивача ОСОБА_2 виправлені допущені описки в рішенні суду в прізвищі сторін та дитини: замість «Дяченко», вказано «Дядченко», та викладено другий абзац резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: «Збільшити розмір аліментів, визначених Корольовським районним судом м.Житомира від 31.03.2003 року по справі № 2-3437, та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (інп НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дочки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову.»

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що апелянт є працюючою особою та має постійний дохід, а тому визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі на його думку є безпідставним. До того ж, вимога щодо того, що розмір аліментів не повинен бути меншим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку взагалі не узгоджується зі стягненням аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні позивач заперечила щодо задоволення апеляційної скарги. При цьому правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повітки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 31.03.2003 року по справі 2-3437 з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їхньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 19.03.2003 року і до її повноліття, до 10.05.2019 року (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та змінюючи розмір присуджених аліментів до 2000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працює на структурному підрозділі ТОВ «КДЛ ЗАХІД» в м.Житомирі на посаді менеджера з логістики (а.с.23).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_3 вбачається, що його заробітна плата станом на липень 2018 року становить 3750,00 грн., з яких 1509,38 грн становлять щомісячні аліменти (а.с.24).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 І-ТП №132427, ОСОБА_3 29.12.2015 року одружився з ОСОБА_5 (а.с.25).

На даний час дитина сторін ОСОБА_4 навчається на першому курсі Київського університету ім. Бориса Грінченка на платній основі та розмір плати за перший рік навчання складає 23000 грн., які були сплачені позивачем двома траншами по 11 500 грн., що підтверджується договором про підготовку фахівця за освітньою програмою першого (бакалаврського) рівня від 08.08.2018 р. та квитанція №№ 54 від 10.08.2018 р. та № 44 від 17.10.2018р. Таким чином матеріальне становище позивача на даний час змінилось і остання несе значні витрати повязані із здобуттям дитини вищої освіти.

Крім того, відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018рік» з 1 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 18 років становить - 1944,00 грн., а з 01 по 31 грудня 2018 року 2027 грн. Проте, постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 31.03.2003 року, яким присуджені з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, взагалі не містить визначення мінімально гарантованого розміру аліментів.

Разом з тим, той факт, що відповідач на даний час одружений, дружина якого на час ухвалення судом першої інстанції рішення перебувала у декретній відпустці, не позбавляє його обовязку утримувати свою доньку ОСОБА_4, так-як ОСОБА_3 є працездатною особою та зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів (Постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 581/638/17-ц).

Крім того, право вимагати заміну розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (Правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13).

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшеному розмірі аліментів.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що хоча змінений розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, зазначення в рішенні суду, що їх розмір не повинен бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, узгоджується з положеннями ч.2 ст. 182 СК України (в редакції чинній на час постановлення рішення), що спростовує доводи апеляційної скарги.

За таких обставин, враховуючи право дитини на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати її до повноліття, як спосіб захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, зміни матеріального положення позивача, навчання дитини, суд першої інстанції оцінивши надані докази прийшов до правильного висновку про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів на доньку сторін.

Разом з тим, змінюючи розмір аліментів до 2000 грн., суд першої інстанції не в повній мірі врахував матеріальне та сімейне положення відповідача на час ухвалення рішення, розмір щомісячно сплачуваних на користь позивача аліментів в розмірі 1500 грн, згідно довідки з місця роботи (а.с.24), а тому колегія суддів дійшла висновку про зміну розміру збільшених аліментів з 2000 грн. до 1500 грн.

У звязку з цим та відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом зменшення розміру змінених аліментів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 жовтня 2018 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Збільшити розмір аліментів, визначених постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 31.03.2003 року по справі № 2-3437, та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дочки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.»

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 березня 2019 року.

Головуючий Судді