Справа № 2036/2-3/11
№ 2-др / 636 / 7 / 19
31 жовтня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді Ковригіна О.С.
при секретарі Фатєєвої С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку забудови, -
До Чугуївського міського суду Харківської області з Харківського апеляційного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку забудови для ухвалення додаткового рішення, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 11.09.2019 року. Ухвала обґрунтована, зокрема, тим, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ автомобіля та предметів побуту прийняті судом, щодо цих вимог було ухвалено первісне заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05.12.2014 року, яке було скасовано Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 09.06.2015 року. В провадження судді Ковригіна О.С. справа була передана лише 26.02.2018 року, отже зазначені позовні вимоги були заявлені до початку розгляду справи суддею Ковригіним О.С., з приводу цих вимог сторони надавали пояснення та подавали докази. Тому, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що відносно позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ автомобіля та предметів побуту може бути ухвалено додаткове рішення.
Враховуючи вимоги вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції, Чугуївський міський суд Харківської області вирішує питання про ухвалення додаткового рішення по цій справі.
Необхідності виклику сторін в судове засідання не вбачається, і тому суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення без їх участі, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 24.06.2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку забудови.

Скасовано заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку забудови, застосованих (вжитих) ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 07.09.2009 року, справа № 2-з-148/09, у виді накладання арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та на автомобіль ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 .

Знято арешт з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та з автомобіля ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 .

Уточнення позивача від 07.09.09, від 03.11.09, від 24.03.14 роках судом не прийнялись до розгляду, оскільки позивачем заявлена зміна предмету позову після початку розгляду справи по суті і суд розглядав позовні вимоги в редакції від 27.08.2008 року.

Однак, з врахуванням доводів та обґрунтувань вказаної ухвали Харківського апеляційного суду, Чугуївський міський суд Харківської області вирішує питання щодо ухвалення додаткового рішення по уточненій позовній заяві позивача, що надійшла до суду від 24.03.2014 року, тобто щодо:

-встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001 по 2007 рік;

- визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 , а також поліпшення до цього будинку, автомобіль ВАЗ 2108, держ. номер НОМЕР_1 , утюг, пилосос, сепаратор, соковижималку «Росінка»;

- розподілення сумісного майно та відносно визнання за ОСОБА_1 право власності на автомобіль ВАЗ 2108 держ. номер НОМЕР_1 , соковижималку «Росінка», утюг, пилосос, сепаратор.

Щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на частку в спільному майні, а саме на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 (у порядку забудови) ухвалено рішення Чугуївським міським судом Харківської області від 24.06.2019 року.

В обґрунтування уточненого позову позивач вказала, що з 2001 року вона почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_2 , який належав відповідачці ОСОБА_5

Пізніше, зі згоди ОСОБА_3 вона та ОСОБА_2 почали проживати в житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить дідусеві ОСОБА_2 і був як спадщина переоформлений на ОСОБА_3

Проживаючи в будинку АДРЕСА_1 , вона та ОСОБА_2 сумісними зусиллями та на сумісні кошти переобладнали та добудували цей житловий будинок.

Сумісно з ОСОБА_2 була зроблена прибудова розміром 8,50 м. *4,50 м., розміщений в ній коридор, приміщення для газових приладів, санвузол, а також переобладнання веранди і кухні в житлові кімнати з виносом пічного вогнища та збільшена житлова площа всього будинку. Також ними було проведено опалення всього будинку і виконані ремонтні роботи.

У зв`язку з проведеними будівельними роботами житловий будинок АДРЕСА_1 , площею 42 кв.м., значно змінився та став мати площу 150 кв.м.

Будівництво будинку проводилось за сумісні з ОСОБА_2 кошти, оскільки вели спільне господарство, вирощували домашніх тварин, вона мала щомісячну заробітну плату.

За весь час її сумісного проживання з ОСОБА_2 , ними було придбано наступне майно: автомобіль ВАЗ 2108 держ. номер НОМЕР_1 , вартістю 17000 грн; утюг вартістю 180 грн.; пилосос вартістю 300 грн.; сепаратор вартістю 280 грн.; соковижималка «Росінка» вартістю 200 грн.

Тому, вважає, що вказане майно є об`єктами права спільної сумісної власності згідно ст. 74 СК України.

Зазначивши, що факт сумісного проживання підтвердили відповідні свідки, та підтверджується довідкою ТОВ «Імлпант» від 11.11.2008 року, та фотокартками.

З врахуванням уточненої позовної заяви суд вказує наступне.

Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, з 2001 року по 2007 рік , спочатку в житловому будинку АДРЕСА_2 , який належав відповідачу Тєльной ОСОБА_6 , а потім почали проживати в житловому будинку АДРЕСА_1 , який належав Тєльной ОСОБА_7 і дістався ій після смерті її батька, з огляду на той факт, що ОСОБА_2 з 26 червня 2000 року по 05 вересня 2008 року знаходився у шлюбі з ОСОБА_8 , і ні як не міг проживати однією родиною з позивачем.

Довідка, яка видана ТОВ «Імплант» від 11.11.2008 року позивачу по справі не є допустимим доказом проживання однією родиною і веденням спільного господарства в заявлений позивачем період з 2001 року по 2007 рік.

Таким чином суд ставиться критично до доводів позивача, в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001 року по 2007 рік.

Тому, уточнена позовна заява в частині встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001 по 2007 рік задоволенню не підлягає.

Вимогами ч. 1 та 2 ст. 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача відносно встановлення факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 з 2001 по 2007 рік є не підтвердженими та не доведеними, тому суд не може вагомо вважати, що майно у виді: прибудови, до житлового будинку АДРЕСА_1 , а також автомобілю ВАЗ 2108, держ. номер НОМЕР_1 , утюга, пилососа, сепаратора та соковижималку «Росінка», було побудовано та придбано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вказаний період саме як однією сім`єю, що не перебували у шлюбі між собою.

У зв`язку з чим, відсутні підстави для визнання вказаного майна спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і тому також відсутні підстави для розподілу зазначеного майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у тому числі щодо визнання права власності на вказане майно за позивачем та поділу предметів побуту.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 10, 11, 76, 158, 211, 206, 258, 259, 263-265, 268, 270, 272, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 2036/2-3/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку забудови.

В задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 відносно:

- встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001 по 2007 рік;

- визнання спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 , а також поліпшення до цього будинку, автомобіль ВАЗ 2108, держ. номер НОМЕР_1 , утюг, пилосос, сепаратор, соковижималку «Росінка»;

- розподілення сумісного майна та відносно визнання за ОСОБА_1 право власності на автомобіль ВАЗ 2108 держ. номер НОМЕР_1 , соковижималку «Росінка», утюг, пилосос, сепаратор, - відмовити в повному обсязі.

Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя