Справа № 461/256/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/444/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 14 січня 2019 року у справі за поданням заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и л а:

У січні 2019 року Личаківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області звернувся до Галицького районного суду м.Львова з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №57148187 по виконанню виконавчого листа №463/1855/15-ц, виданого 31.10.2016 року Личаківським районним судом м.Львова, про встановлення ОСОБА_2 графіку побачень з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14.01.2019 року справу передано за підсудністю до Личаківського районного суду м.Львова для розгляду по суті.

Ухвалу суду оскаржив Личаківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права і ухвалити нове судове рішення про задоволення подання.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що судом не враховано норму частини четвертої статті 441 ЦПК України, у редакції Закону від 03.07.2018 року, чинній на момент звернення до суду із вказаним поданням, якою передбачено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Крім того, звертає увагу, що Закон України «Про виконавче провадження» доповнено статтею 64-1, яка є спеціальною нормою і регулює питання звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України в даній категорії справ, частиною четвертою якої передбачено, що таке подання подається до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Апелянт зазначає, що судом також не враховано зміни, внесені до пункту 19 частини першої статті 18 цього Закону, який уже не містить вимоги про звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України лише до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12.06.2019 року, є дата складення повного судового рішення 20.06.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною першою статті 446 розділу VI ЦПК України (підсудність справ) передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Питання тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як захід забезпечення виконання судового рішення, регулюється статтею 441 розділу VI ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України (в редакції Закону №2475-VIІІ від 03.07.2018), ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною врегульовано статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №2475-VIІІ від 03.07.2018).

Частиною четвертою статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Отже, у разі ухилення боржника від виконання рішення суду про встановлення побачень з дитиною, яке полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, вказана вище норма частини четвертої статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» дозволяє державному виконавцю звертатись з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області правильно звернувся до Галицького районного суду м.Львова з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 за місцезнаходженням названого органу державної виконавчої служби: м.Львів, пр.Чорновола, 39, що територіально відноситься до Галицького району м.Львова.

Суд першої інстанції наведених вище вимог закону не врахував і дійшов помилкового висновку про непідсудність справи Галицькому районному суду м.Львова, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 14 січня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 20 червня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.